Jednotné právní předpisy pro prohlašování technických norem za závazné 
a pro přijímání jednotných technických předpisů pro železniční materiál 
určený k používání v mezinárodní dopravě
(APTU - Přípojek F k Úmluvě)
Èlánek 1	 
Rozsah platnosti
Tyto Jednotné právní předpisy stanovují postup, podle něhož se prohlašují za závazné technické normy a přijímají jednotně technické předpisy pro železniční materiál, který je určen k používání v mezinárodní dopravě.
Èlánek 2	 
Výklad pojmů
Pro účely těchto Jednotných právních předpisů a jejich příloh označuje výraz
a)	„smluvní stát“ každý členský stát Organizace, který k těmto Jednotným právním předpisům nepodal žádné prohlášení podle první věty § 1 článku 42 Úmluvy;
b)	„mezinárodní doprava“ obstarávání dopravy železničními vozidly po železničních tratích na území nejméně dvou smluvních států;
c)	„železniční dopravní podnik“ každý soukromý nebo veřejnoprávní podnik, který je oprávněn přepravovat osoby nebo zboží a který zajišťuje trakci;
d)	„provozovatel infrastruktury“ každý podnik jakož i úřad, který provozuje železniční infrastrukturu1);
e)	„železniční materiál“ veškerý železniční materiál, který je určen k používání v mezinárodní dopravě, zejména železniční vozidla a železniční infrastruktura2);
f)	„železniční vozidlo“ každé vozidlo s vlastním pohonem nebo bez něho, které jezdí na vlastních kolech po železničních kolejích;
g)	„hnací vozidlo“ železniční vozidlo s vlastním pohonem;
h)	„nákladní vůz“ železniční vozidlo bez vlastního pohonu, které je určeno k přepravování zboží;
i)	„osobní vůz“ železniční vozidlo bez vlastního pohonu, které je určeno k přepravování osob;
j)	„železniční infrastruktura“ všechny kolejové dopravní cesty a pevná zařízení, jsou-li nutná k obstarávání dopravy železničních vozidel a bezpečnosti provozu;
k)	„technická norma“ každá technická specifikace přijatá uznávanými národními nebo mezinárodními normalizačními institucemi způsobem pro ni platným; technické specifikace vypracované v rámci Evropského společenství se kladou na roveň technickým normám;
l)	„technický předpis“ každé pravidlo pro konstrukci, provoz, údržbu nebo postup týkající se železničního materiálu, které není technickou normou;
m)	„Odborná komise pro technické otázky“ komise předvídaná v článku 13 § 1 písm. f) Úmluvy.
Èlánek 3	 
Účel
§ 1	Prohlašování technických norem pro železniční materiál za závazné, jakož i přijímání jednotných technických předpisů pro železniční materiál mají
a)	usnadňovat volné obstarávání dopravy vozidel a volné používání ostatního železničního materiálu v mezinárodní dopravě;
b)	přispívat k zajištění bezpečnosti, spolehlivosti a provozuschopnosti v mezinárodní dopravě;
c)	mít na zřeteli životní prostředí a zdraví obyvatelstva.
§ 2	Při prohlašování technických norem za závazné nebo přijímání jednotných technických předpisů se přibírají výlučně takové, které byly vypracovány na mezinárodní úrovni.
§ 3	Podle možnosti
a)	je nutné zajistit interoperabilitu různých technických systémů a komponent potřebných pro mezinárodní dopravu; 
b)	se technické normy a jednotné technické předpisy zaměřují na účinnost; případně obsahují varianty.
Èlánek 4	 
Vypracovávání technických norem a předpisů
§ 1	Vypracovávání technických norem a jednotných technických předpisů pro železniční materiál je povinností míst, která jsou k tomu uznána za příslušná.
§ 2	Normování průmyslových produktů a postupů zůstává povinností uznávaných národních a mezinárodních normalizačních institucí.
Èlánek 5	 
Prohlašování technických norem za závazné
§ 1	Návrh na prohlášení technické normy za závaznou může podat:
a)	každý smluvní stát;
b)	každé regionální hospodářské sdružení s vlastním a pro své členy závazným oprávněním k normalizaci v oblasti technických norem pro železniční materiál;
c)	každá národní nebo mezinárodní normalizační instituce pověřená normalizací v oblasti železniční dopravy;
d)	každý reprezentativní mezinárodní svaz, pro jehož členy je platnost technických norem pro železniční materiál nezbytná z důvodů bezpečnosti a hospodárnosti jejich činnosti.
§ 2	O prohlášení technické normy za závaznou rozhoduje Odborná komise pro technické otázky podle postupu předvídaného v článku 16, 20 a 33 § 6 Úmluvy. Rozhodnutí vstupují v platnost podle článku 35 §§ 3 a 4 Úmluvy.
Èlánek 6	 
Přijímání jednotných technických předpisů
§ 1	Návrh na přijetí jednotného technického předpisu může podávat:
a)	každý smluvní stát;
b)	každé regionální hospodářské sdružení s vlastním a pro své členy závazným normalizačním oprávněním v oblasti technických předpisů pro železniční materiál;
c)	každý reprezentativní mezinárodní svaz, pro jehož členy je platnost jednotných technických předpisů pro železniční materiál nezbytná z důvodů bezpečnosti a hospodárnosti jejich činnosti.
§ 2	O přijetí technického předpisu rozhoduje Odborná komise pro technické otázky podle postupu předvídaného v článku 16, 20 a 33 § 6 Úmluvy. Rozhodnutí vstupují v platnost podle článku 35 §§ 3 a 4 Úmluvy.
Èlánek 7	 
Forma návrhů
Návrhy podle článku 5 a 6 musejí být úplné, samy o sobě srozumitelné a zdůvodněné. Zasílají se generálnímu sekretáři Organizace v některém z jejích pracovních jazyků.
Èlánek 8	 
Technické přílohy
§ 1	Technické normy prohlášené za závazné a přijaté jednotné technické předpisy jsou obsaženy v následujících přílohách těchto Jednotných právních předpisů:
a)	Technické normy a jednotné technické předpisy pro všechna železniční vozidla (Příloha 1);
b)	Technické normy a jednotné technické předpisy pro hnací vozidla (Příloha 2);
c)	Technické normy a jednotné technické předpisy pro nákladní vozy (Příloha 3);
d)	Technické normy a jednotné technické předpisy pro osobní vozy (Příloha 4);
e)	Technické normy a jednotné technické předpisy pro zařízení infrastruktury, nespadají-li pod písmeno f) (Příloha 5);
f)	Technické normy a jednotné technické předpisy pro bezpečnostní a provozně-řídící systémy (Příloha 6);
g)	Technické normy a jednotné technické předpisy pro systémy informační technologie (Příloha 7);
h)	Technické normy a jednotné technické předpisy pro veškerý ostatní železniční materiál (Příloha 8).
§ 2	Přílohy jsou součástí těchto Jednotných právních předpisů. Člení se podle zvláštností rozchodu, průjezdného průřezu, systémů zásobování energií, bezpečnostních a provozních řídících systémů ve smluvních státech.
§ 3	Přílohy obsahují znění, o němž rozhodne Odborná komise pro technické otázky po nabytí platnosti Protokolu ze 3. června 1999 o změně Úmluvy, a to podle stejného postupu, jaký je předvídán v článku 16, 20 a 33 § 6 Úmluvy pro změny příloh.
Èlánek 9	 
Prohlášení
§ 1	Každý smluvní stát může ve lhůtě čtyř měsíců, počítané ode dne sdělení rozhodnutí Odborné komise pro technické otázky prostřednictvím generálního sekretáře učinit vůči němu prohlášení, že ve vztahu k železniční infrastruktuře, která se nalézá na výsostném území tohoto státu a ve vztahu k provozu na této infrastruktuře, nebude technickou normu prohlášenou za závaznou nebo přijatý jednotný technický předpis používat nebo jej bude používat pouze zčásti.
§ 2	Smluvní státy, které učinily prohlášení podle § 1, nejsou zohledněny při zjišťování počtu států, které podle článku 35 § 4 Úmluvy musí vznést námitku, aby rozhodnutí Odborné komise pro technické otázky nevstoupilo v platnost.
§ 3	Stát, který učinil prohlášení podle § 1, může toto prohlášení kdykoli odvolat prostřednictvím sdělení generálnímu sekretáři. Odvolání nabývá účinnosti prvním dnem druhého měsíce následujícího po sdělení.
Èlánek 10	 
Pozbytí platnosti Technické jednotnosti
Nabytím platnosti příloh schválených Odbornou komisí pro technické otázky podle článku 8 § 3 ve všech smluvních státech mezinárodní úmluvy o Technické jednotnosti v železniční dopravě, podepsané v Bernu 21. října 1882, ve znění z roku 1938, pozbývá uvedená úmluva platnosti.
Èlánek 11	 
Přednost příloh
§ 1	Nabytím platnosti příloh schválených Odbornou komisí pro technické otázky podle článku 8 § 3 mají technické normy a jednotné technické předpisy obsažené v těchto přílohách ve vztazích mezi smluvními státy přednost před ustanoveními mezinárodní úmluvy o Technické jednotnosti v železniční dopravě, podepsané v Bernu 21. října 1882, ve znění z roku 1938.
§ 2	Nabytím platnosti příloh schválených Odbornou komisí pro technické otázky podle článku 8 § 3 mají tyto Jednotné právní předpisy, jakož i technické normy a jednotné technické předpisy obsažené v jejich přílohách ve smluvních státech přednost před technickými úpravami
a)	Úmluvy o vzájemném používání osobních a zavazadlových vozů v mezinárodní přepravě (RIC),
b)	Úmluvy o vzájemném používání nákladních vozů v mezinárodní přepravě (RIV).

Příloha 1
Technické normy a jednotné technické předpisy pro všechna železniční vozidla
A.	Rozchod kolejí
1.	Železnice s normálním rozchodem (1435 mm)
2.	Železnice s (ruským) rozchodem (1520 mm)
3.	Železnice s (finským) rozchodem (1524 mm)
4.	Železnice s (irským) rozchodem (1600 mm)
5.	Železnice s (iberským) rozchodem (1688 mm)
6.	Ostatní železnice
B.	Průjezdný průřez
1.	Železnice s normálním rozchodem na evropském kontinentě
2.	Železnice s normálním rozchodem ve Velké Británii
3.	...
C.	...
Příloha 2
Technické normy a jednotné technické předpisy pro hnací vozidla
A.	Systémy zásobování proudem
1.	Stejnosměrný proud 3000 V
2.	Stejnosměrný proud 1500 V a méně
3.	Střídavý proud 25 kV/50 Hz
4.	Střídavý proud 15 kV/16 2/3 Hz
B.	Vlakové zabezpečovací zařízení
C.	...
Příloha 3
Technické normy a jednotné technické předpisy pro nákladní vozy
Příloha 4
Technické normy a jednotné technické předpisy pro osobní vozy
Příloha 5
Technické normy a jednotné technické předpisy pro zařízení infrastruktury
Příloha 6
Technické normy a jednotné technické předpisy pro zabezpečovací a provozně-řídící systémy
Příloha 7
Technické normy a jednotné technické předpisy pro systémy informační technologie
Příloha 8
Technické normy a jednotné technické předpisy pro veškerý ostatní železniční materiál

V první fázi budou stávající, mezinárodně uznávané technické normy a jednotné technické předpisy pro železniční materiál přijaty do předkládaných příloh v podobě obsažené nyní v Technické jednotnosti, v RIV a v RIC, jakož i v technických vyhláškách UIC.