240/1996 Sb.
                             SDĚLENÍ
                 Ministerstva zahraničních věcí

  Ministerstvo  zahraničních  věcí  sděluje,  že  dne 10. prosince
1982 byla v Montego Bay,  Jamajka, přijata a jménem Československé
socialistické  republiky  podepsána  Úmluva  Organizace  spojených
národů o mořském právu.
  Dne  22.   února  1993  Česká   republika  oznámila  generálnímu
tajemníkovi Organizace spojených národů,  depozitáři Úmluvy, že se
jako  nástupnický  stát  České  a  Slovenské Federativní Republiky
s účinností od  1. ledna 1993 považuje  za signatářský stát Úmluvy
Organizace spojených národů o mořském právu z 10. prosince 1982.
  S Úmluvou vyslovil souhlas Parlament České republiky a prezident
republiky ji ratifikoval. Ratifikační listina České republiky byla
uložena  u generálního  tajemníka Organizace  spojených národů dne
21. června 1996.
  Při   ratifikaci  Úmluvy   bylo  současně   učiněno  následující
prohlášení:
  "Vláda  České  republiky,  seznámivši  se  s  prohlášením  vlády
Spolkové  republiky Německo  ze dne  14. října  1994, týkajícím se
výkladu  ustanovení Úmluvy  Organizace spojených  národů o mořském
právu, Části X - právo vnitrozemských států na přístup k moři a od
moře a svoboda tranzitu - prohlašuje, že prohlášení vlády Spolkové
republiky  Německo  nemůže  být  vůči  České  republice  vykládáno
v rozporu s ustanoveními Části X Úmluvy."
  Úmluva na základě svého článku  308 odst. 1 vstoupila v platnost
dnem  16.   listopadu  1994  a  pro   Českou  republiku  vstoupila
v platnost podle odstavce 2 téhož článku dnem 21. července 1996.
  Český překlad Úmluvy se vyhlašuje současně.

                               ÚMLUVA
                   Organizace spojených národů
                         o mořském právu

  Státy, které jsou stranami této Úmluvy,
  vedeny přáním urovnat v duchu vzájemného porozumění a spolupráce
všechny otázky týkající se mořského práva a vědomy si historického
významu  této  Úmluvy  jako  důležitého  přínosu  k  udržení míru,
spravedlnosti a pokroku pro všechny národy světa,
  konstatujíce,  že  vývoj,  ke  kterému  došlo  od Konferencí OSN
o mořském  právu, jež  se konaly  v Ženevě  v letech  1958 a 1960,
zdůraznil nutnost  nové a všeobecně  přijatelné Úmluvy o  mořskému
právu,
  vědomy si  toho, že problémy oceánského  prostoru spolu vzájemně
úzce souvisejí a že je třeba posuzovat je jako celek,
  uznávajíce, že je žádoucí  vytvořit prostřednictvím této Úmluvy,
s náležitým ohledem  na svrchovanost všech  států, právní řád  pro
moře  a  oceány,  jenž  by  usnadnil  mezinárodní styk a napomáhal
mírovému využití moří a oceánů, spravedlivému a účinnému využívání
jejich zdrojů a zachovávání jejich živých zdrojů a studiu, ochraně
a uchování mořského prostředí,
  majíce   na   zřeteli,   že   dosažení   těchto   cílů  přispěje
k uskutečnění  spravedlivého   mezinárodního  hospodářského  řádu,
který by pamatoval na zájmy a potřeby lidstva jako celku a zejména
na  zvláštní zájmy  a potřeby  rozvojových zemí,  ať pobřežních či
vnitrozemských,
  přejíce si prostřednictvím této Úmluvy rozvinout zásady obsažené
v rezoluci  2749  (XXV)  ze  17.  prosince  1970,  ve  které Valné
shromáždění mimo  jiné slavnostně prohlásilo,  že oblast dna  moří
a oceánů a  jejich podzemí za hranicemi  národní jurisdikce, jakož
i její  zdroje, jsou  společným dědictvím  lidstva, jehož  průzkum
a využívání  se děje,  nezávisle na  geografické poloze  států, ve
prospěch lidstva jako celku,
  věříce,  že  kodifikace  a  progresivní  rozvoj  mořského  práva
dosažené  touto  Úmluvou  přispějí  k  upevnění míru, bezpečnosti,
spolupráce  a přátelských  vztahů mezi  všemi státy  v souladu  se
zásadami   spravedlnosti   a   rovnoprávnosti   a   že   napomohou
ekonomickému a  sociálnímu vzestupu všech  národů světa v  souladu
s cíli a zásadami vytyčenými v Chartě OSN,
  potvrzujíce,  že   záležitosti,  které  nejsou   upraveny  touto
Úmluvou,  budou se  i nadále  řídit pravidly  a zásadami  obecného
mezinárodního práva,
  dohodly se na tomto:

                               ČÁST I:
                              ÚVOD

                               Čl.1

                    Používané výrazy a působnost

  1. Pro účely této Úmluvy:
  (1) "Oblast"  znamená  dno  moří  a  oceánů  a jejich podzemí za
      hranicemi národní jurisdikce;
  (2) "Úřad" znamená Mezinárodní úřad pro mořské dno;
  (3) "činnost v  Oblasti" znamená veškerou  činnost prováděnou za
      účelem průzkumu a těžby zdrojů Oblasti;
  (4) "znečištění mořského  prostředí" znamená přímé  nebo nepřímé
      zanesení  takových látek  nebo energie  člověkem do mořského
      prostředí, včetně  ústí řek, které mají  či mohou mít takové
      zhoubné účinky, jako jsou poškození živých zdrojů a mořského
      života, ohrožení lidského  zdraví, zabránění mořské činnosti
      včetně  rybolovu  či   jinému  oprávněnému  využívání  moře,
      zhoršení užitné  jakosti mořské vody a  omezení podmínek pro
      rekreaci;
  (5) (a) "shazování do moře" znamená:
          (i) jakékoli  svévolné zbavování  se odpadu  nebo jiných
              látek z plavidel, letadel,  plošin nebo jiných uměle
              vybudovaných konstrukcí v moři;
         (ii) jakékoli  svévolné ničení  plavidel, letadel, plošin
              nebo jiných uměle vybudovaných konstrukcí v moři;
       (b) "shazování do moře" nezahrnuje:
          (i) zbavování  se odpadu  nebo jiných  látek, které jsou
              součástí   nebo   výsledkem   normálního   využívání
              plavidel,   letadel,   plošin   nebo   jiných  uměle
              vybudovaných  konstrukcí v  moři a  jejich vybavení,
              kromě odpadu a  jiných látek dopravovaných plavidly,
              letadly,  plošinami nebo  jinými uměle  vybudovanými
              konstrukcemi v moři, které se používají ke zbavování
              se  těchto   látek  anebo  vyplývají   ze  zacházení
              s takovým odpadem nebo jinými látkami na plavidlech,
              letadlech,   plošinách   nebo   uměle   vybudovaných
              konstrukcích;
         (ii) umísťování  látek  za  jiným  účelem,  než  je pouhé
              zbavování   se   jich,   za   předpokladu,  že  toto
              umísťování není v rozporu s cíli této Úmluvy.

  2. (1) "Účastnické státy" znamená státy, které vyjádřily souhlas
         s tím, že budou vázány touto Úmluvou, a pro které je tato
         Úmluva v platnosti.
     (2) Tato  Úmluva  se  použije   mutatis  mutandis1)  na  jiné
         subjekty,   které  jsou   uvedeny  v   článku  305  odst.
         1 (b), (c),  (d), (e) a  (f) a které  se stávají stranami
         této  Úmluvy v  souladu s  podmínkami vztahujícími  se ke
         každému  z  nich;  v  tomto  smyslu  se pojem "účastnické
         státy" vztahuje na takové jiné subjekty. 

                              ČÁST II:
                  POBŘEŽNÍ MOŘE A PŘILEHLÁ ZÓNA

                              Oddíl 1:
                      VŠEOBECNÁ USTANOVENÍ

                               Čl.2

          Právní status pobřežního moře, vzdušného prostoru
            nad pobřežním mořem a jeho dna a podzemí

  1. Svrchovanost pobřežního státu  se rozšiřuje za jeho pevninské
území  a vnitřní  vody, a  v případě  souostrovního státu  za jeho
souostrovní vody, na přilehlé mořské pásmo zvané pobřežní moře.

  2.  Tato  svrchovanost  se  rozšiřuje  na  vzdušný  prostor  nad
pobřežním mořem, jakož i na jeho mořské dno a podzemí.

  3.  Svrchovanost  nad  pobřežním  mořem  se  vykonává  v souladu
s touto Úmluvou a s jinými pravidly mezinárodního práva. 

                              Oddíl 2:
                     HRANICE POBŘEŽNÍHO MOŘE

                               Čl.3

                        Šíře pobřežního moře

  Každý stát  má právo stanovit  šíři svého pobřežního  moře až po
hranici nepřesahující dvanáct námořních mil měřených od základních
linií určených v souladu s touto Úmluvou. 

                               Čl.4

                   Vnější hranice pobřežního moře

  Vnější hranici pobřežního moře tvoří linie, jejíž každý bod leží
od  nejbližšího bodu  základní linie  ve vzdálenosti  rovnající se
šíři pobřežního moře. 

                               Čl.5

                       Obvyklá základní linie

  Nestanoví-li tato  Úmluva jinak, je obvyklou  základní linií pro
měření šíře pobřežního moře linie největšího odlivu podél pobřeží,
jak je zakreslena na námořních  mapách velkého měřítka, které jsou
úředně uznány pobřežním státem. 

                               Čl.6

                                Útesy

  V  případě ostrovů  rozkládajících  se  na atolech  nebo ostrovů
obklopených  útesy je  základní linií  pro měření  šíře pobřežního
moře  linie největšího  odlivu podél  útesu směrem  k moři, jak je
označena  příslušným  symbolem  na  námořních  mapách,  které jsou
úředně uznány pobřežním státem. 

                               Čl.7

                        Přímé základní linie

  1. V místech, kde pobřeží je  velmi členité a má hluboké zářezy,
nebo  kde  je  pás  ostrovů  podél  pobřeží  v  jeho bezprostřední
blízkosti,  lze použít  při vytyčování  základní linie,  od níž se
měří  šíře  pobřežního  moře,   metody  přímých  základních  linií
spojujících příslušné body.

  2.  Kde  je  pobřeží  v  důsledku  delty  nebo jiných přírodních
podmínek  velmi nestálé,  mohou být  příslušné body  zvoleny podél
nejzazší linie  odlivu, a bez  ohledu na další  ústup linie odlivu
zůstanou  přímé  základní  linie  platné,  dokud  nebudou  změněny
pobřežním státem v souladu s touto Úmluvou.

  3.  Vytyčení  takových  základních   linií  se  nesmí  podstatně
odchylovat  od celkového  směru pobřeží  a mořské  prostory ležící
uvnitř těchto  linií musí být  dostatečně těsně spojeny  s oblastí
země tak, aby mohly být podrobeny režimu vnitřních vod.

  4.  Při vytyčování  přímých základních  linií se  nesmí vycházet
z vynořujících se  vyvýšenin v pásmu odlivu,  pokud na nich nejsou
zřízeny majáky  nebo jiná podobná  zařízení nacházející se  trvale
nad hladinou  moře, kromě případů,  kdy vytyčení základních  linií
k těmto  nebo  od  takových  vyvýšenin  bylo všeobecně mezinárodně
uznáno.

  5.  Tam, kde  se používá  metody přímých  základních linií podle
odst. 1, je možno přihlédnout při určování jednotlivých základních
linií  ke zvláštním  ekonomickým zájmům  dotčené oblasti,  jejichž
existence  a  důležitost  jsou   zřejmě  prokazatelné  na  základě
dlouhodobého užívání.

  6. Systému přímých základních linií nemůže stát používat takovým
způsobem, který  by oddělil pobřežní moře  jiného státu od volného
moře nebo výlučné ekonomické zóny. 

                               Čl.8

                            Vnitřní vody

  1. Bez  újmy ustanovením Části  IV, vody prostírající  se směrem
k pevnině od  základní linie pobřežního moře  tvoří část vnitřních
vod státu.

  2.  Tam, kde  vytyčení přímé  základní linie  metodou stanovenou
v článku  7 má  za následek,   že do  vnitřních vod  jsou zahrnuty
oblasti,  u kterých  tomu tak  dříve nebylo,  trvá právo pokojného
proplutí těmito vodami tak, jak je stanoveno v této Úmluvě. 

                               Čl.9

                              Ústí řek

  Jestliže se  řeka vlévá přímo  do moře, je  základní linií přímá
linie napříč ústím řeky mezi  body jejích břehů na čáře největšího
odlivu. 

                               Čl.10

                               Zálivy

  1.  Tento článek  se vztahuje  pouze na  zálivy, jejichž pobřeží
náleží jedinému státu.

  2. Pro účely této Úmluvy se zálivem rozumí zřetelný zářez, jehož
proniknutí do  pevniny je v takovém  poměru k šířce jeho  ústí, že
obsahuje  vody obklopené  pevninou  a  představuje více  než pouhý
záhyb  pobřeží. Zářez  se však  nepovažuje za  záliv, není-li jeho
plocha  stejně  velká  nebo  větší  než  plocha  polokruhu,  jehož
průměrem je přímka vedená napříč ústím zářezu.

  3. Pro účely  měření se za oblast zářezu  považuje oblast ležící
mezi čárou největšího odlivu podél pobřeží zářezu a přímkou, která
spojuje body největšího odlivu při  jeho přirozeném ústí. Kde však
vzhledem k existenci ostrovů má  zářez více než jedno ústí, vytyčí
se polokruh  na linii, jejíž  délka odpovídá úplnému  součtu délek
spojnic vedených přes různá ústí. Ostrovy v zářezu se započítávají
tak, jako by byly součástí vodní plochy zářezu.

  4.   Jestliže  vzdálenost   mezi  body   největšího  odlivu  při
přirozeném ústí  zálivu nepřesahuje 24  námořní míle, lze  vytyčit
mezi těmito dvěma body uzavírající linii. Takto ohraničené vody se
považují za vnitřní vody.

  5.  Kde vzdálenost  mezi body  největšího odlivu  při přirozeném
ústí zálivu přesahuje 24 námořní míle, lze v zálivu vytyčit přímou
základní  linii v  délce 24  námořních mil  takovým způsobem,  aby
zahrnula největší  množství vodní plochy,  které je možné  oddělit
linií této délky.

  6. Předcházející  ustanovení se nevztahují  na tzv. "historické"
zálivy ani na ty případy,  kdy se užívá systému přímých základních
linií podle článku 7. 

                               Čl.11

                              Přístavy

  Stálá přístavní zařízení, která nejdále vybíhají do moře a tvoří
nedílnou  součást  přístavního  systému,  se  pro účely delimitace
pobřežního  moře považují  za součást  pobřeží. Příbřežní zařízení
a umělé ostrovy se nepovažují za stálé přístavní zařízení. 

                               Čl.12

                                Rejdy

  Rejdy,  kterých  se  normálně  používá  pro nakládání, vykládání
a kotvení lodí a  které by se jinak nacházely  zcela nebo částečně
za  vnější  hranicí  pobřežního  moře,  se  zahrnují do pobřežního
moře. 

                               Čl.13

                      Vynořující se vyvýšeniny

  1.  Vynořující se  vyvýšenina je  přírodou vytvořená  část země,
která je  obklopena vodou a  vyčnívá nad ní  za největšího odlivu,
avšak je jí zaplavována za největšího přílivu. Tam, kde vynořující
se  vyvýšenina leží  zcela nebo  částečně v  takové vzdálenosti od
pevniny nebo ostrova, která nepřesahuje šíři pobřežního moře, může
být linie  největšího odlivu této  vyvýšeniny použita za  základní
linii pro měření šíře pobřežního moře.

  2.  Leží-li vynořující  se  vyvýšenina  zcela ve  vzdálenosti od
pevniny nebo  ostrova, která přesahuje šíři  pobřežního moře, nemá
své vlastní pobřežní moře. 

                               Čl.14

           Kombinace metod při vytyčování základních linií

  Pobřežní  stát  může  vytyčovat  základní  linie, s přihlédnutím
k rozdílným  podmínkám, střídavě  pomocí kterékoli  metody uvedené
v předcházejících článcích. 

                               Čl.15

            Delimitace pobřežního moře mezi protilehlými
                     nebo sousedícími státy

  Tam,  kde pobřeží  dvou států  leží naproti  sobě nebo  vzájemně
sousedí, není  žádný z obou  států oprávněn rozšířit  své pobřežní
moře za střední linii, není-li  mezi nimi dohoda v opačném smyslu.
Střední  linie  je  taková  linie,  jejíž  každý  bod je ve stejné
vzdálenosti od nejbližších bodů na základních liniích, od nichž se
měří šíře pobřežního moře každého z obou států. Toto ustanovení se
však  nepoužije  tam,  kde  z  historických  důvodů anebo pro jiné
zvláštní okolnosti je nutné vymezit hranice pobřežních moří těchto
dvou států způsobem, který se liší od tohoto ustanovení. 

                               Čl.16

           Námořní mapy a seznamy geografických souřadnic

  1.  Základní linie  pro  měření  šíře pobřežních  moří stanovené
v souladu  s  články  7,  9  a  10  anebo  hranice z nich odvozené
a rozhraničující linie  vytyčené v souladu  s články 12  a 15 musí
být znázorněny na námořních  mapách takového měřítka nebo měřítek,
která jsou  přiměřená pro určení jejich  polohy. Jako náhrada může
být  použit  seznam  geografických  souřadnic bodů specifikujících
geodetické údaje.

  2. Pobřežní stát řádně zveřejní takové námořní mapy nebo seznamy
geografických  souřadnic  a  uloží  kopii  každé  takové mapy nebo
seznamu u generálního tajemníka OSN. 

                              Oddíl 3:
                POKOJNÉ PROPLUTÍ POBŘEŽNÍM MOŘEM

                             Pododdíl A:
            Ustanovení vztahující se na všechny lodě

                               Čl.17

                      Právo pokojného proplutí

  Lodě všech států, ať  pobřežních nebo vnitrozemských, mají právo
pokojného proplutí pobřežním mořem v souladu s touto Úmluvou. 

                               Čl.18

                           Pojem proplutí

  1. Proplutí znamená plavbu pobřežním mořem za účelem:
 (a) proplutí  tímto mořem  aniž by  loď veplula  do vnitřních vod
     nebo  se  zastavila  v   rejdě  nebo  v  přístavním  zařízení
     nacházejícím se mimo vnitřní vody; nebo
 (b) veplutí do  vnitřních vod nebo vyplutí  z nich anebo zastávky
     lodi v takové rejdě nebo v přístavním zařízení.

  2.  Proplutí  musí  být  nepřerušované  a  rychlé. Zahrnuje však
zastavení  a  kotvení,  ale  jen  potud,  pokud souvisejí s běžnou
plavbou  nebo se  staly nezbytnými  z důvodu  vyšší moci  či nouze
anebo  za účelem  poskytnutí  pomoci  osobám, lodím  nebo letadlům
v nebezpečí či v nouzi. 

                               Čl.19

                      Pojem pokojného proplutí

  1. Proplutí  je pokojné, pokud  neohrožuje mír, veřejný  pořádek
nebo   bezpečnost  pobřežního   státu.  Takové   proplutí  probíhá
v souladu s touto Úmluvou a s jinými pravidly mezinárodního práva.

  2.  Proplutí cizí  lodi se  považuje za  ohrožující mír, veřejný
pořádek nebo bezpečnost pobřežního  státu, zahrnuje-li v pobřežním
moři některou z těchto činností:
(a) jakoukoli hrozbu silou nebo  použití síly proti svrchovanosti,
    územní  celistvosti  nebo  politické  nezávislosti  pobřežního
    státu   nebo  jakýmkoli   jiným  způsobem   porušující  zásady
    mezinárodního práva zakotvené v Chartě OSN;
(b) jakékoli cvičení nebo výcvik se zbraněmi všeho druhu;
(c) jakoukoli činnost zaměřenou na  shromažďování informací k újmě
    obrany nebo bezpečnosti pobřežního státu;
(d) jakoukoli  propagandu  zaměřenou  na  působení  na obranu nebo
    bezpečnost pobřežního státu;
(e) vypouštění,  přistávání   nebo  braní  na   palubu  jakýchkoli
    letadel;
(f) vypouštění,  přistávání   nebo  braní  na   palubu  jakéhokoli
    vojenského zařízení;
(g) naloďování nebo  vyloďování jakéhokoli zboží,  měny nebo osoby
    v rozporu   s  celními,   finančními,  přistěhovaleckými  nebo
    zdravotnickými právními předpisy pobřežního státu;
(h) jakýkoli  čin  úmyslného  a  závažného  znečištění,  který  je
    v rozporu s touto Úmluvou;
(i) jakoukoli rybolovnou činnost;
(j) provádění jakékoli výzkumné nebo průzkumné činnosti;
(k) jakýkoli čin  zaměřený na zasahování  do kterýchkoli spojových
    systémů nebo jiných zařízení pobřežního státu;
(l) jakoukoli jinou činnost, která nemá přímý vztah k proplutí. 

                               Čl.20

                  Ponorky a jiná podmořská plavidla

  V pobřežním moři jsou ponorky  a jiná podmořská plavidla povinna
plout na povrchu a vztyčit svou vlajku. 

                               Čl.21

   Právní předpisy pobřežního státu týkající se pokojného proplutí

  1.  Pobřežní stát  může, v  souladu s  ustanoveními této  Úmluvy
a s jinými pravidly mezinárodního práva, které se týkají pokojného
proplutí pobřežním mořem, přijímat právní předpisy, pokud jde o:
(a) bezpečnost plavby a úpravu námořní dopravy;
(b) ochranu  plavebních  pomůcek  a  usnadnění  a  jiných zařízení
    a instalací;
(c) ochranu kabelů a potrubí;
(d) zachovávání živých zdrojů moře;
(e) zabraňování porušování právních předpisů o rybolovu pobřežního
    státu;
(f) ochranu  životního prostředí  pobřežního státu  a zabraňování,
    snížení a kontrolu jeho znečišťování;
(g) mořský vědecký výzkum a hydrografický průzkum;
(h) zabraňování porušování  celních, finančních, přistěhovaleckých
    nebo zdravotnických právních předpisů pobřežního státu.

  2.  Takové  právní  předpisy   se  nevztahují  na  projektování,
konstrukci, složení  posádky anebo vybavení cizích  lodí, pokud se
jimi  neprovádějí  všeobecně  přijatá  mezinárodní  pravidla  nebo
normy.

  3. Pobřežní stát všechny tyto právní předpisy řádně zveřejní.

  4. Cizí lodě, které uplatňují právo pokojného proplutí pobřežním
mořem,  se  podřídí  všem  těmto  právním  předpisům a všem obecně
přijatým  mezinárodním  předpisům,  které  se  týkají  zabraňování
námořním srážkám. 

                               Čl.22

   Námořní koridory a systémy odděleného provozu v pobřežním moři

  1. Je-li to nutné s  ohledem na bezpečnost plavby, pobřežní stát
může požádat  cizí lodě, které uplatňují  právo pokojného proplutí
pobřežním  mořem,   aby  použily  námořních   koridorů  a  systémů
odděleného  provozu, které  určí nebo  stanoví za  účelem regulace
proplouvání lodí.

  2. Zvláště u  tankerů, lodí s jaderným pohonem  a lodí vezoucích
jaderné nebo jiné svou povahou nebezpečné nebo škodlivé látky nebo
materiály  může  být  požadováno,  aby  omezily  svoje proplutí na
takové námořní koridory.

  3.  Při  určování  námořních   koridorů  a  stanovování  systémů
odděleného  provozu  podle  tohoto   článku  vezme  pobřežní  stát
v úvahu:
(a) doporučení příslušných mezinárodních organizací;
(b) jakékoli  námořní  trasy  obvykle  používané  pro  mezinárodní
    plavbu;
(c) zvláštní charakteristiku určitých lodí a cest; a
(d) hustotu provozu.

  4.  Pobřežní  stát  zřetelně  vyznačí  takové  námořní  koridory
a systémy  odděleného  provozu  na  námořních  mapách, které budou
řádně zveřejněny. 

                               Čl.23

             Cizí lodě s jaderným pohonem a lodě vezoucí
  jaderné nebo jiné svou povahou nebezpečné nebo škodlivé látky

  Cizí lodě  s jaderným pohonem  a lodě vezoucí  jaderné nebo jiné
svou povahou  nebezpečné nebo škodlivé látky  musí při uplatňování
práva  pokojného proplutí  pobřežním  mořem  vézt s  sebou doklady
a dodržovat  zvláštní  preventivní  opatření  stanovené pro takové
lodě mezinárodními dohodami. 

                               Čl.24

                     Povinnosti pobřežního státu

  1. Pokud to není v souladu  s touto Úmluvou, pobřežní stát nesmí
bránit pokojnému proplouvání cizích lodí pobřežním mořem. Pobřežní
stát při  používání této Úmluvy nebo  jakýchkoli právních předpisů
přijatých v souladu s touto Úmluvou zvláště nesmí:
(a) klást vůči cizím lodím požadavky,  jež by ve skutečnosti vedly
    k odepření nebo omezení práva pokojného proplutí; anebo
(b) formálně  nebo fakticky  diskriminovat lodě  kteréhokoli státu
    nebo lodě  vezoucí náklad do  kteréhokoli státu z  kteréhokoli
    státu anebo jménem takového státu.

  2.  Pobřežní  stát  musí   náležitým  způsobem  oznámit  veškerá
nebezpečí pro plavbu v jeho pobřežním moři, o nichž ví. 

                               Čl.25

                   Práva ochrany pobřežního státu

  1.  Pobřežní stát  může učinit  ve svém  pobřežním moři nezbytná
opatření, aby zabránil proplutí, které není pokojné.

  2. V případě lodí plujících  do vnitřních vod nebo zastavujících
v přístavních zařízeních vně vnitřních vod má pobřežní stát rovněž
právo učinit  nezbytná opatření, aby  zabránil jakémukoli porušení
podmínek,  kterým podléhá  vpuštění těchto  lodí do  vnitřních vod
nebo do takového přístavního zařízení.

  3.  Pobřežní   stát  může,  aniž   by  formálně  nebo   fakticky
diskriminoval cizí  lodě, dočasně pozastavit  v určitých oblastech
svého  pobřežního  moře  pokojné  proplouvání  cizích  lodí, je-li
takové  pozastavení nezbytné  k ochraně  jeho bezpečnosti, čítajíc
v to vojenská cvičení. Takové pozastavení vstoupí v platnost až po
náležitém zveřejnění. 

                               Čl.26

               Poplatky, které lze ukládat cizím lodím

  1.  Cizím lodím  nesmějí být  ukládány žádné  poplatky z  důvodu
jejich pouhého proplutí pobřežním mořem.

  2. Poplatky mohou být cizím lodím proplouvajícím pobřežním mořem
ukládány  pouze jako  platba za  zvláštní služby  poskytnuté lodi.
Tyto poplatky musí být ukládány bez diskriminace. 

                             Pododdíl B:
   Pravidla vztahující se na obchodní a státní lodě používané
                       k obchodním účelům

                               Čl.27

               Trestní jurisdikce na palubě cizí lodi

  1.  Trestní  jurisdikce  pobřežního  státu  nebude vykonávána na
palubě cizí  lodi proplouvající pobřežním mořem  za účelem zatčení
nějaké  osoby nebo  vedení  vyšetřování  v souvislosti  s trestným
činem spáchaným na  palubě lodi v době jejího  proplutí s výjimkou
těchto případů:
(a) jestliže následky trestného činu postihují pobřežní stát;
(b) jestliže trestný  čin je takového druhu,  že může narušit klid
    v zemi nebo pořádek v pobřežním moři;
(c) jestliže si  pomoc místních úřadů  vyžádal kapitán lodi  anebo
    diplomatický  zástupce nebo  konzulární úředník  státu vlajky;
    anebo
(d) jestliže   taková   opatření   jsou   nezbytná  pro  potlačení
    nezákonného  obchodu  s   omamnými  jedy  nebo  psychotropními
    látkami.

  2. Předcházející ustanovení se nedotýkají práva pobřežního státu
podniknout  jakákoli  opatření  stanovená  jeho  zákony  za účelem
zatčení  nebo vyšetřování  na  palubě  cizí lodi,  která proplouvá
pobřežním mořem po opuštění vnitřních vod.

  3. V případech uvedených v odst. 1 a 2 vyrozumí pobřežní stát na
žádost kapitána diplomatického zástupce nebo konzulárního úředníka
státu vlajky  předtím, než podnikne  jakákoli opatření, a  usnadní
navázání  styku mezi  tímto  zástupcem  nebo úředníkem  a posádkou
lodi. V naléhavých případech lze oznámení učinit během podnikaných
opatření.

  4. Při  posuzování, zda a  jak má být  zatčení provedeno, vezmou
místní úřady náležitě v úvahu zájmy plavby.

  5. S  výjimkou ustanovení Části  XII anebo v  případech porušení
právních předpisů  stanovených v souladu s  Částí V, pobřežní stát
nesmí podniknout na palubě cizí lodi proplouvající pobřežním mořem
žádná   opatření  za   účelem  zatčení   osoby  nebo   vyšetřování
v souvislosti  s jakýmkoli  trestným činem  spáchaným předtím, než
loď vplula do pobřežního moře,  jestliže tato loď vyplula z cizího
přístavu  a pouze  proplouvá pobřežním  mořem, aniž  vpluje do vod
vnitřních. 

                               Čl.28

             Soukromoprávní jurisdikce vůči cizím lodím

  1. Pobřežní stát nesmí  zadržet cizí loď proplouvající pobřežním
mořem ani změnit směr její  plavby za účelem výkonu soukromoprávní
jurisdikce vůči některé osobě na palubě lodi.

  2. Pobřežní  stát nesmí provést  exekuci nebo zajištění  lodi za
účelem  soukromoprávního  řízení,  ledaže  by  byla  tato opatření
učiněna v důsledku soukromých závazků nebo odpovědnosti, které loď
převzala nebo  které na ní  vznikly v době  plavby nebo za  účelem
plavby vodami pobřežního státu.

  3. Odstavec  2 se nedotýká práva  pobřežního státu provést výkon
rozhodnutí nebo zajištění soukromoprávního řízení v souladu s jeho
zákony vůči cizí lodi, která kotví v pobřežním moři nebo proplouvá
pobřežním mořem po opuštění vnitřních vod. 

                             Pododdíl C:
    Pravidla vztahující se na válečné lodě a jiné státní lodě
                 používané k neobchodním účelům

                               Čl.29

                       Definice válečných lodí

  Pro účely této Úmluvy "válečná  loď" znamená loď, která přísluší
k ozbrojeným  silám  státu,  nese  vnější  znaky označující státní
příslušnost  takové  lodi,  podléhá   velení  vládou  státu  řádně
pověřeného  důstojníka,  jehož  jméno   je  uvedeno  v  příslušném
služebním seznamu  nebo rovnocenném dokumentu, a  jejíž posádka je
podrobena disciplíně pravidelných ozbrojených sil. 

                               Čl.30

  Nedodržování právních předpisů pobřežního státu válečnými loděmi

  Nepodrobí-li se válečná loď  právním předpisům pobřežního státu,
které  se týkají  průjezdu pobřežním  mořem, a  nebere-li ohled na
žádost,  aby  se  tak  stalo,  může  pobřežní  stát požadovat, aby
okamžitě opustila pobřežní moře. 

                               Čl.31

             Odpovědnost státu vlajky za škody způsobené
         válečnou lodí nebo jinou státní lodí používanou
                      k neobchodním účelům

  Stát vlajky nese mezinárodní  odpovědnost za jakoukoli újmu nebo
škodu  způsobenou  pobřežnímu  státu,  která  plyne  z  nedodržení
právních   předpisů  pobřežního   státu  týkajících   se  proplutí
pobřežním  mořem nebo  z  nedodržení  ustanovení této  Úmluvy nebo
jiných  pravidel  mezinárodního  práva  válečnou  lodí  nebo jinou
státní lodí používanou k neobchodním účelům. 

                               Čl.32

            Imunita válečných lodí a jiných státních lodí
                používaných k neobchodním účelům

  S výjimkami obsaženými  v pododdílu A a v článcích  30 a 31, nic
v této Úmluvě se nedotýká imunity válečných lodí a jiných státních
lodí používaných k neobchodním účelům. 

                              Oddíl 4:
                          PŘILEHLÁ ZÓNA

                               Čl.33

                            Přilehlá zóna

  1.  V pásmu  přiléhajícím  k  pobřežnímu moři,  označovaném jako
přilehlá  zóna,  pobřežní  stát  může  provádět kontrolu potřebnou
k tomu, aby:
(a) bylo   zabráněno   porušování    jeho   celních,   finančních,
    přistěhovaleckých nebo  zdravotnických předpisů na  jeho území
    nebo v pobřežním moři;
(b) bylo trestáno  porušení uvedených předpisů,  k němuž došlo  na
    jeho území nebo v pobřežním moři.

  2. Přilehlá zóna se nesmí prostírat  dále než 24 námořní míle od
základních linií, od kterých se měří šíře pobřežního moře. 

                              ČÁST III:
            PRŮLIVY POUŽÍVANÉ PRO MEZINÁRODNÍ PLAVBU

                              Oddíl 1:
                      VŠEOBECNÁ USTANOVENÍ

                               Čl.34

            Právní status vod tvořících průlivy používané
                     pro mezinárodní plavbu

  1. Režim proplutí průlivy  používanými pro mezinárodní plavbu či
přeletu nad nimi, stanovený v této Části, se v žádném jiném ohledu
nedotýká právního statusu vod  takové průlivy tvořících ani výkonu
svrchovanosti nebo jurisdikce států,  které hraničí s průlivy, nad
takovými  vodami   a  jejich  vzdušným   prostorem,  mořským  dnem
a podzemím.

  2. Svrchovanost nebo jurisdikce  států, které hraničí s průlivy,
se  vykonává  v  souladu  s  ustanoveními  této  Části a v souladu
s jinými pravidly mezinárodního práva. 

                               Čl.35

                    Rozsah působnosti této Části

  Nic v této Části se nedotýká:
(a) žádné oblasti vnitřních vod uvnitř průlivu s výjimkou případů,
    kde vytyčení přímé základní linie v souladu s metodou popsanou
    v článku  7 vymezuje  jako vnitřní  vody ty  oblasti, které za
    takové dříve nebyly považovány;
(b) právního statusu  vod za pobřežním mořem  států, které hraničí
    s průlivy, jako výlučných ekonomických  zón nebo volného moře;
    anebo
(c) právního režimu průlivů, v nichž jsou proplutí či přelet zcela
    nebo zčásti upraveny  dřívějšími mezinárodními úmluvami, které
    se takových průlivů zvláště týkají a jsou stále platné. 

                               Čl.36

            Trasy na volném moři nebo trasy ve výlučných
            ekonomických zónách, které vedou průlivy
                užívanými pro mezinárodní plavbu

  Tato  Část se  nevztahuje  na  průliv používaný  pro mezinárodní
plavbu, jestliže  tímto průlivem vede  trasa přes volné  moře nebo
přes výlučnou  ekonomickou zónu, která má  stejně vhodnou plavební
a hydrografickou  povahu;   na  takové  trasy   se  vztahují  jiné
příslušné  Části této  Úmluvy, čítajíc  v to  ustanovení o svobodě
plavby či přeletu. 

                              Oddíl 2:
                  TRANZITNÍ PROPLUTÍ ČI PŘELET

                               Čl.37

                   Rozsah působnosti tohoto oddílu

  Tento  oddíl  se  vztahuje  na  průlivy,  kterých se používá pro
mezinárodní  plavbu mezi  jednou částí  volného moře  nebo výlučné
ekonomické zóny a jinou částí volného moře nebo výlučné ekonomické
zóny. 

                               Čl.38

                Právo tranzitního proplutí či přeletu

  1.  V  průlivech  zmíněných  v  článku  37 požívají všechny lodě
a letadla právo tranzitního proplutí či přeletu, kterému nesmí být
bráněno;  to neplatí  tam, kde  je průliv  tvořen ostrovem  státu,
který  hraničí  s  průlivem,  a  jeho  pevninskou  částí,  kdy  se
nepoužije tranzitního proplutí či  přeletu, jestliže je zde stejně
vhodná trasa po volném moři nebo ve výlučné ekonomické zóně, která
má stejně vhodné plavební a hydrografické podmínky.

  2. V souladu  s touto Částí se tranzitním  proplutím či přeletem
rozumí  výkon   svobody  plavby  či  přeletu   výlučně  za  účelem
nepřerušovaného  a rychlého  tranzitu průlivem  mezi jednou  částí
volného moře  nebo výlučné ekonomické  zóny a jinou  částí volného
moře  nebo  výlučné  ekonomické  zóny.  Požadavek  nepřerušovaného
a rychlého  tranzitu však  nevylučuje proplutí  průlivem či přelet
nad  ním   za  účelem  vstupu,  výstupu   nebo  návratu  ze  státu
hraničícího  s průlivem  při  dodržení  podmínek vstupu  do tohoto
státu.

  3.  Jakákoli  činnost,  která  není  výkonem  práva  tranzitního
proplutí  průlivem či  přeletu  nad  ním, zůstává  upravena jinými
použitelnými ustanoveními této Úmluvy. 

                               Čl.39

   Povinnosti lodí a letadel během tranzitního proplutí či přeletu

  1.  Při  výkonu  práva  tranzitního  proplutí  či  přeletu  lodě
a letadla musí:
(a) proplout průliv či přeletět nad ním bez prodlení;
(b) zdržet  se  jakékoli  hrozby  silou  nebo  použití  síly proti
    svrchovanosti, územní celistvosti  nebo politické nezávislosti
    států,  které  hraničí  s  průlivy,  anebo  jakéhokoli  jiného
    způsobu  porušování  zásad   mezinárodního  práva  zakotvených
    v Chartě OSN;
(c) zdržet  se  jakékoli  jiné  činnosti  než činnosti související
    s normálními způsoby nepřerušovaného a urychleného proplutí či
    přeletu, s výjimkou případů vyvolaných vyšší mocí anebo stavem
    nouze;
(d) podřídit se jiným příslušným ustanovením této Části.

  2. Lodě se při tranzitním proplutí musí:
(a) podřídit  obecně  uznávaným  mezinárodním  předpisům, postupům
    a zvyklostem   týkajícím  se   bezpečnosti  na   moři,  včetně
    Mezinárodních pravidel pro předcházení námořním srážkám;
(b) podřídit  obecně  uznávaným  mezinárodním  předpisům, postupům
    a zvyklostem  týkajícím  se  předcházení,  snížení  a kontroly
    znečišťování z lodí.

  3. Letadla při tranzitním přeletu musí:
(a) dodržovat  pravidla  týkající  se  vzdušné  dopravy  stanovená
    Mezinárodní organizací  pro civilní letectví,  pokud se týkají
    civilních letadel;  státní letadla se  běžně podřizují takovým
    bezpečnostním opatřením  a vždy létají s  náležitým ohledem na
    bezpečnost plavby;
(b) vždy   sledovat   rádiovou    frekvenci   určenou   příslušným
    mezinárodně  stanoveným orgánem  pro kontrolu  letecké dopravy
    nebo  příslušnou  mezinárodní   rádiovou  frekvenci  pro  stav
    nouze. 

                               Čl.40

                    Výzkumná a průzkumná činnost

  Během svého  tranzitního průjezdu nesmí  cizí lodě, včetně  lodí
pro mořský vědecký výzkum a hydrografický průzkum, provádět žádnou
výzkumnou nebo průzkumnou činnost  bez předchozího povolení států,
které hraničí s průlivy. 

                               Čl.41

      Námořní koridory a systémy odděleného provozu v průlivech
                užívaných pro mezinárodní plavbu

  1. V souladu s touto Částí mohou státy hraničící s průlivy určit
námořní koridory a stanovit  systémy odděleného provozu pro plavbu
v průlivech, kde je to nutné pro bezpečný průjezd lodí.

  2.  Takové státy  mohou, vyžadují-li  to okolnosti  a po  řádném
zveřejnění,  nahradit  námořní  koridory  nebo  systémy odděleného
provozu, které byly dříve  určily nebo stanovily, jinými námořními
koridory nebo systémy odděleného provozu.

  3. Takové námořní koridory  nebo systémy odděleného provozu musí
odpovídat všeobecně uznávaným mezinárodním předpisům.

  4.  Před určením  nebo nahrazením  námořních koridorů  nebo před
stanovením  nebo  nahrazením  systémů  odděleného provozu předloží
státy,  které  hraničí  s  průlivy,  návrhy  příslušné mezinárodní
organizaci  za účelem  jejich schválení.  Organizace může schválit
jen  takové   námořní  koridory  a   systémy  odděleného  provozu,
o kterých se dohodne  se státy, které hraničí s  průlivy, načež je
státy mohou určit, stanovit anebo nahradit.

  5. Jde-li  o průliv, kde  jsou navrhovány námořní  koridory nebo
systémy  odděleného  provozu  procházející  vodami  dvou nebo více
států,  které  hraničí  s  průlivem,  dotčené  státy  jsou povinny
spolupracovat   při   formulování   návrhu   a   konzultovat   jej
s příslušnou mezinárodní organizací.

  6.  Státy, které  hraničí  s  průlivy, zřetelně  vyznačí veškeré
námořní  koridory a  systémy odděleného  provozu jimi  určené nebo
stanovené na námořních mapách, které budou řádně zveřejněny.

  7.  Lodě  jsou  při   tranzitním  proplutí  povinny  respektovat
stávající  námořní koridory  a systémy  odděleného provozu zřízené
v souladu s tímto článkem. 

                               Čl.42

             Právní předpisy států hraničících s průlivy
           týkající se tranzitního proplutí či přeletu

  1.  Bez újmy  ustanovením  tohoto  oddílu, státy,  které hraničí
s průlivy, mohou přijímat právní  předpisy týkající se tranzitního
proplutí průlivy či přeletu nad nimi, pokud jde o:
(a) bezpečnost  plavby  a  regulaci  námořního  provozu  v souladu
    s článkem 41;
(b) zabraňování,   snížení  a   kontrolu  znečišťování  prováděním
    příslušných  mezinárodních předpisů  týkajících se  vypouštění
    ropy, ropného odpadu a jiných škodlivých látek v průlivu;
(c) zabraňování  rybolovu,  včetně  uskladnění  rybářské výstroje,
    s ohledem na rybářská plavidla;
(d) nakládání  nebo vykládání  jakéhokoli zboží,  peněz nebo  osob
    v rozporu   s  celními,   finančními,  přistěhovaleckými  nebo
    zdravotnickými   právními   předpisy   států,   které  hraničí
    s průlivem.

  2.  Takové  právní  předpisy   nesmějí  formálně  nebo  fakticky
diskriminovat cizí lodě ani nesmí  ve skutečnosti vést k odepření,
porušení nebo  omezení práva tranzitního proplutí  či přeletu, jak
je definováno v tomto oddíle.

  3. Státy, které hraničí s průlivy, řádně zveřejní všechny takové
právní předpisy.

  4. Cizí lodě, které požívají práva tranzitního proplutí, se musí
takovým právním předpisům podřídit.

  5. Stát vlajky lodi nebo stát registrace letadla, který má nárok
na svrchovanou imunitu a  který jedná způsobem odporujícím takovým
právním  předpisům   nebo  jiným  ustanovením   této  Části,  nese
mezinárodní  odpovědnost  za  jakoukoli  ztrátu  nebo škodu, které
vzniknou státům hraničícím s průlivy. 

                               Čl.43

           Plavební a bezpečnostní zařízení, jiná zlepšení
        a předcházení, snižování a kontrola znečišťování

  Uživatelské státy a  státy, které hraničí s průlivy,  by měly po
dohodě spolupracovat:
(a) při zřizování a údržbě  potřebného plavebního a bezpečnostního
    zařízení  v průlivu  a  jiných  zlepšení na  pomoc mezinárodní
    plavbě; a
(b) při předcházení, snižování a kontrole znečišťování z lodí. 

                               Čl.44

               Povinnosti států hraničících s průlivy

  Státy,  které  hraničí  s  průlivy,  nesmějí  bránit tranzitnímu
průjezdu  či  přeletu  a  jsou  povinny  náležitě  oznámit veškerá
nebezpečí, o  kterých vědí a  která ohrožují plavbu  průlivem nebo
přelet nad  ním. Tranzitní proplouvání či  přelétávání nesmějí být
zastaveny. 

                              Oddíl 3:
                        POKOJNÉ PROPLUTÍ

                               Čl.45

                          Pokojné proplutí

  1. Režim  pokojného proplutí v souladu  s Částí II, oddíl  3, se
vztahuje na průlivy užívané pro mezinárodní plavbu, které:
(a) jsou  podle  článku  38  odst.   1  vyňaty  z  použití  režimu
    tranzitního proplutí; nebo
(b) se   rozkládají  mezi   oblastí  volného   moře  nebo  výlučné
    ekonomické zóny a pobřežním mořem cizího státu.

  2. Pokojné proplouvání takovými průlivy nesmí být zastaveno. 

                              ČÁST IV:
                        SOUOSTROVNÍ STÁTY

                               Čl.46

                          Používané výrazy

  Pro účely této Úmluvy:
(a) "souostrovní  stát" znamená  stát, který  se skládá  z jednoho
    nebo více souostroví a může zahrnovat další ostrovy;
(b) "souostroví"  znamená skupinu  ostrovů, včetně  částí ostrovů,
    vzájemně  spojených vodami  a jinými  přírodními útvary, které
    navzájem tak  úzce souvisejí, že  takové ostrovy, vody  a jiné
    přírodní   útvary   tvoří   jediný   geografický,   ekonomický
    a politický  celek  anebo  byly  za  takový  celek  historicky
    považovány. 

                               Čl.47

                     Souostrovní základní linie

  1. Souostrovní stát může  vytyčit přímé základní linie spojující
nejzazší body  nejzazších ostrovů a  osýchajících útesů souostroví
za  podmínky,  že  takové  základní  linie  budou zahrnovat hlavní
ostrovy a oblast, kde se poměr vodní plochy a souše, včetně atolů,
pohybuje mezi 1:1 a 9:1.

  2.  Délka   takových  základních  linií   nesmí  přesáhnout  100
námořních mil s tou výjimkou, že až 3 % celkového počtu základních
linií uzavírajících  souostroví mohou tuto  délku překročit až  do
maximální délky 125 námořních mil.

  3.  Vytyčení  takových  základních  linií  se  nesmí podstatněji
odchylovat od celkové konfigurace souostroví.

  4. Takové základní linie  nesmějí být vytyčovány od vynořujících
se vyvýšenin a  k nim, pokud na nich  nebyly postaveny majáky nebo
podobná  zařízení, která  jsou trvale  nad úrovní  moře, nebo  kde
vynořující  se   vyvýšenina  leží  zcela  nebo   zčásti  v  takové
vzdálenosti  od   nejbližšího  ostrova,  která   nepřesahuje  šíři
pobřežního moře.

  5.   Systému  takových   základních  linií   nesmí  být  použito
souostrovním  státem  takovým  způsobem,  který  by  pobřežní moře
jiného státu oddělil od volného moře nebo výlučné ekonomické zóny.

  6. Jestliže část souostrovních vod souostrovního státu leží mezi
dvěma  částmi  bezprostředně  přilehlého  sousedního  státu, budou
zachovávána  a   respektována  stávající  práva   a  veškeré  jiné
oprávněné  zájmy, které  tento druhý  stát tradičně  měl v  těchto
vodách,  jakož  i  veškerá  práva  zakotvená  v dohodě mezi těmito
státy.

  7. Pro účely  vypočtení poměru vody k souši  podle odst. 1, souš
může zahrnovat  vody ležící mezi okrajovými  útesy ostrovů a atolů
včetně té  strany příkré oceánské plošiny,  která je uzavřena nebo
téměř  uzavřena řetězem  vápencových ostrovů  a osýchajících útesů
ležících na obvodu plošiny.

  8. Základní  linie vytyčené v  souladu s tímto  článkem musí být
znázorněny  na  námořních  mapách  takového  měřítka nebo měřítek,
která jsou  přiměřená pro určení jejich  polohy. Jako náhrada může
být  použit  seznam  geografických  souřadnic bodů specifikujících
geodetické údaje.

  9.  Souostrovní stát  řádně  zveřejní  takové námořní  mapy nebo
seznamy geografických  souřadnic a uloží  kopii každé takové  mapy
nebo seznamu u generálního tajemníka OSN. 

                               Čl.48

             Měření šíře pobřežního moře, přilehlé zóny,
         výlučné ekonomické zóny a kontinentálního šelfu

  Šíře  pobřežního moře,  přilehlé zóny,  výlučné ekonomické  zóny
a kontinentálního šelfu se měří  od souostrovních základních linií
vytyčených v souladu s článkem 47. 

                               Čl.49

             Právní status souostrovních vod, vzdušného
prostoru nad souostrovními vodami a jejich mořského dna a podzemí

  1.  Svrchovanost  souostrovního  státu   se  rozšiřuje  na  vody
ohraničené základními  liniemi vytyčenými v souladu  s článkem 47,
které se bez  ohledu na jejich hloubku nebo  vzdálenost od pobřeží
označují jako souostrovní vody.

  2.  Tato  svrchovanost  se  rozšiřuje  na  vzdušný  prostor  nad
souostrovními vodami, jakož i na jejich  mořské dno a podzemí a na
zdroje v nich obsažené.

  3. Tato svrchovanost se vykonává v souladu s touto Částí.

  4.  Režim proplutí  či přeletu  souostrovními námořními koridory
stanovený  v  této  Části  se  v  jiných ohledech nedotýká statusu
souostrovních   vod,   včetně   námořních   koridorů  nebo  výkonu
svrchovanosti  souostrovního  státu  nad  těmito  vodami  a jejich
vzdušným  prostorem,  mořským  dnem  a  podzemím  a  zdroji v nich
obsaženými. 

                               Čl.50

                      Delimitace vnitřních vod

  Uvnitř  svých souostrovních  vod může  souostrovní stát  vytyčit
uzavírající linie pro delimitaci vnitřních  vod v souladu s články
9, 10 a 11. 

                               Čl.51

              Stávající dohody, tradiční práva rybolovu
                  a stávající podmořské kabely

  1. Bez  újmy ustanovením článku 49,  souostrovní stát respektuje
stávající dohody  s jinými státy a  uznává tradiční práva rybolovu
a jinou  oprávněnou  činnost  bezprostředně  přilehlých sousedních
států  v určitých  oblastech tvořících  součást jeho souostrovních
vod. Způsoby  a podmínky výkonu  takových práv a  činností, včetně
jejich  povahy, rozsahu  a oblastí,  na něž  se vztahují, budou na
žádost  kteréhokoli  z   dotčených  států  upraveny  dvoustrannými
dohodami mezi  nimi. Taková práva  nesmějí být převáděna  na třetí
státy nebo jejich státní příslušníky nebo s nimi sdílena.

  2.  Souostrovní  stát   respektuje  stávající  podmořské  kabely
položené  jinými  státy  a  procházející  jeho  vodami, aniž by se
dotýkaly  jeho  břehu.  Souostrovní  stát  povolí  údržbu a výměnu
takových kabelů poté, co obdrží řádné oznámení o umístění takových
kabelů a o záměru je opravovat nebo vyměňovat. 

                               Čl.52

                      Právo pokojného proplutí

  1. S výhradou ustanovení článku 53 a bez újmy ustanovením článku
50,   lodě   všech   států   požívají   práva  pokojného  proplutí
souostrovními vodami v souladu s Částí II, oddíl 3.

  2.  Souostrovní  stát  může,  aniž  by  formálně  nebo  fakticky
diskriminoval  cizí lodě,  dočasně pozastavit  pokojné proplouvání
určitými   oblastmi   svých   souostrovních   vod,   je-li  takové
pozastavení   nezbytné   k   ochraně   jeho   bezpečnosti.  Takové
pozastavení vstoupí v platnost až po řádném zveřejnění. 

                               Čl.53

           Právo proplutí souostrovními námořními koridory

  1.  Souostrovní  stát  může  určit  námořní  koridory  a letecké
koridory nad  nimi, které jsou  vhodné pro nepřerušované  a rychlé
proplouvání  cizích  lodí  jeho  souostrovními  vodami a přilehlým
pobřežním mořem a pro přelet letadel nad nimi.

  2. Všechny  lodě požívají práva  proplutí takovými souostrovními
námořními  koridory  a  všechna  letadla  práva  přeletu  takovými
leteckými koridory.

  3. Proplutí souostrovními námořními  koridory či přelet nad nimi
znamená výkon  práv plavby či  přeletu v souladu  s touto Úmluvou,
obvyklým  způsobem  výhradně  za  účelem nepřerušovaného, rychlého
a nebráněného tranzitu mezi jednou částí volného moře nebo výlučné
ekonomické zóny a jinou částí volného moře nebo výlučné ekonomické
zóny.

  4.  Takové námořní  a letecké  koridory procházejí souostrovními
vodami a  přilehlými pobřežními vodami a  zahrnují všechny obvyklé
průjezdní trasy užívané jako trasy pro mezinárodní plavbu nebo pro
přelet nad  souostrovními vodami a uvnitř  takových tras zahrnují,
pokud jde o lodě, všechny  obvyklé plavební kanály za podmínky, že
zdvojování stejně vhodných tras  mezi týmiž vstupními a výstupními
body nebude nutné.

  5. Námořní a letecké  koridory jsou určeny sérií nepřerušovaných
axiálních linií  od vstupních bodů  průjezdových tras k  výstupním
bodům.   Lodě   proplouvající   námořními   koridory   a   letadla
přelétávající leteckými koridory nad  nimi se neodchýlí od axiální
linie  více než  o 25  námořních mil  na jednu  či druhou  stranu.
Nesmějí se však přitom dostat  k pobřeží na vzdálenost bližší, než
je 10 % vzdálenosti mezi nejbližšími body na ostrovech hraničících
s námořním koridorem.

  6.  Souostrovní  stát,  který  v  souladu  s  tímto článkem určí
námořní  koridor,  může  k  zajištění  bezpečného  průjezdu rovněž
stanovit systémy odděleného provozu  lodí úzkými plavebními kanály
v takovém koridoru.

  7. Souostrovní  stát může, vyžadují-li to  okolnosti a po řádném
zveřejnění,  nahradit   námořní  koridory  nebo   systémy  systémy
odděleného provozu,  které byl dříve  určil nebo stanovil,  jinými
námořními koridory nebo systémy odděleného provozu.

  8. Takové námořní koridory  nebo systémy odděleného provozu musí
odpovídat všeobecně uznávaným mezinárodním předpisům.

  9.  Při určování  nebo nahrazování  námořních koridorů  nebo při
stanovování   nebo   nahrazování    systémů   odděleného   provozu
souostrovní stát předloží  návrhy příslušné mezinárodní organizaci
za účelem  jejich schválení. Organizace  může schválit jen  takové
námořní  koridory  a  systémy  odděleného  provozu,  o  kterých se
dohodne  se souostrovním  státem, načež  je souostrovní  stát může
určit, stanovit nebo nahradit.

  10. Souostrovní stát zřetelně vyznačí osu námořních koridorů jím
určených a  systémy odděleného provozu jím  stanovené na námořních
mapách, které budou řádně zveřejněny.

  11.  Lodě  jsou  při  tranzitním  proplutí  povinny  respektovat
stávající  námořní koridory  a systémy  odděleného provozu zřízené
v souladu s tímto článkem.

  12.  Neurčí-li souostrovní  stát námořní  nebo letecké koridory,
může  být  právo  proplutí  souostrovními  námořními  koridory  či
přeletu  nad nimi  vykonáváno po  trasách obvykle  používaných pro
mezinárodní plavbu. 

                               Čl.54

        Povinnosti lodí a letadel během proplutí či přeletu,
            výzkumné a průzkumné činnosti, povinnosti
              souostrovního státu a právní předpisy
          souostrovního státu vztahující se na proplutí
                souostrovními námořními koridory
                       či přelet nad nimi

  Články 39, 40, 42 a 44 se mutatis mutandis1) použijí na proplutí
souostrovními námořními koridory či přelet nad nimi. 

                               ČÁST V:
                     VÝLUČNÁ EKONOMICKÁ ZÓNA

                               Čl.55

            Zvláštní právní režim výlučné ekonomické zóny

  Výlučná ekonomická  zóna je oblast  nacházející se za  pobřežním
mořem a k němu přilehlá,  která podléhá zvláštnímu právnímu režimu
stanovenému  v  této  Části,  podle  něhož  se  práva a jurisdikce
pobřežního  státu  a  práva  a  svobody  jiných  států  řídí podle
příslušných ustanovení této Úmluvy. 

                               Čl.56

           Práva, jurisdikce a povinnosti pobřežního státu
                   ve výlučné ekonomické zóně

  1. Ve výlučné ekonomické zóně má pobřežní stát:
(a) svrchovaná  práva za  účelem průzkumu  a využívání  přírodních
    zdrojů, ať  živých či neživých,  mořského dna a  podzemí a vod
    nad  nimi ležících,  jejich uchovávání  a hospodaření  s nimi,
    a svrchovaná  práva, pokud  jde  o  jiné činnosti  týkající se
    hospodářského  průzkumu  a  využívání  zóny,  jako  je  výroba
    energie pomocí vody, proudů a větrů;
(b) jurisdikci v  souladu s příslušnými  ustanoveními této Úmluvy,
    pokud jde o:
     (i) zřizování a využívání umělých ostrovů, zařízení a staveb;
    (ii) mořský vědecký výzkum;
   (iii) ochranu a uchování mořského prostředí;
(c) jiná práva a povinnosti stanovené touto Úmluvou.

  2. Při  výkonu svých práv  a plnění svých  povinností ve výlučné
ekonomické  zóně podle  této  Úmluvy  musí pobřežní  stát náležitě
přihlížet k  právům a povinnostem jiných  států a jednat způsobem,
který se slučuje s ustanoveními této Úmluvy.

  3.  Práva, která  se týkají  mořského dna  a podzemí,  stanovená
v tomto článku, se vykonávají v souladu s Částí VI. 

                               Čl.57

                    Šíře výlučné ekonomické zóny

  Výlučná ekonomická zóna nesmí být širší než 200 námořních mil od
základních linií, od nichž se měří šíře pobřežního moře. 

                               Čl.58

     Práva a povinnosti jiných států ve výlučné ekonomické zóně

  1. S výhradou příslušných ustanovení této Úmluvy, všechny státy,
ať pobřežní  či vnitrozemské, požívají ve  výlučné ekonomické zóně
svobod  zmíněných v  článku 87,  a sice  svobodu plavby,  přeletu,
kladení  podmořských  kabelů  a  potrubí,  jakož  i jiných způsobů
využívání moře  týkajících se těch  mezinárodním právem uznávaných
svobod, které  jsou spojeny s provozem  lodí, letadel, podmořských
kabelů a  potrubí a jež  jsou slučitelné s  ostatními ustanoveními
této Úmluvy.

  2. Články 88 až 115 a ostatní související pravidla mezinárodního
práva se použijí na výlučnou  ekonomickou zónu potud, pokud nejsou
neslučitelná s touto Částí.

  3. Při  výkonu svých práv  a plnění svých  povinností ve výlučné
ekonomické zóně  podle této Úmluvy  musí státy náležitě  přihlížet
k právům a povinnostem pobřežního státu a jsou povinny podřídit se
zákonům  a  předpisům,  které   pobřežní  stát  přijal  v  souladu
s ustanoveními této Úmluvy a s jinými pravidly mezinárodního práva
potud, pokud nejsou neslučitelné s touto Částí. 

                               Čl.59

           Urovnávání sporů týkajících se přiznávání práv
             a jurisdikce ve výlučné ekonomické zóně

  V případech,  kdy tato Úmluva  nepřiznává pobřežnímu státu  nebo
jiným  státům ve  výlučné  ekonomické  zóně práva  nebo jurisdikci
a dojde-li ke konfliktu mezi  zájmy pobřežního státu a kteréhokoli
jiného  státu nebo  států, měl  by být  tento konflikt  vyřešen na
základě  spravedlnosti  a  ve  světle  všech příslušných okolností
a s ohledem  na poměrnou důležitost  dotčených zájmů stran,  jakož
i mezinárodního společenství jako celku. 

                               Čl.60

     Umělé ostrovy, zařízení a stavby ve výlučné ekonomické zóně

  1.  Ve výlučné  ekonomické zóně  má pobřežní  stát výlučné právo
budovat, povolovat a řídit stavbu, činnost a užívání:
(a) umělých ostrovů;
(b) zařízení a staveb  pro účely předvídané článkem 56  a pro jiné
    hospodářské účely;
(c) zařízení  a  staveb,  které  mohou  zasahovat  do  výkonu práv
    pobřežního státu v zóně.

  2.  Pobřežní stát  má výlučnou  jurisdikci nad  takovými umělými
ostrovy,  zařízeními  a  stavbami,  včetně  jurisdikce,  pokud jde
o celní,  finanční, zdravotnické,  bezpečnostní a  přistěhovalecké
předpisy.

  3. Budování  těchto umělých ostrovů, zařízení  a staveb musí být
náležitě  oznámeno a  musí  být  rovněž udržovány  stálé výstražné
prostředky upozorňující na jejich  existenci. Jakékoli stavby nebo
zařízení,  které  jsou  opuštěny   či  se  nepoužívají,  musí  být
odstraněny,  aby byla  zajištěna  bezpečnost  plavby s  ohledem na
jakékoli  všeobecně přijaté  mezinárodní normy  stanovené v  tomto
směru  příslušnou mezinárodní  organizací. Takové  odstranění bude
také brát  náležitý ohled na  rybolov, ochranu mořského  prostředí
a na  práva a  povinnosti jiných  států. Údaje  o hloubce umístění
a velikosti  jakýchkoli zařízení  nebo staveb,  které nejsou zcela
odstraněny, budou řádně oznámeny.

  4.  Pobřežní  stát  může  v  případě  potřeby vytvořit přiměřená
bezpečnostní  pásma  kolem   takových  umělých  ostrovů,  zařízení
a staveb, ve kterých může provádět náležitá opatření pro zajištění
jak bezpečnosti plavby, tak umělých ostrovů, zařízení a staveb.

  5. Šíři bezpečnostních pásem stanoví pobřežní stát, který přitom
vezme  v úvahu  platné mezinárodní  normy. Taková  pásma musí  být
vyznačena tak, aby bylo  zajištěno, že přiměřeně odpovídají povaze
a funkci  umělých ostrovů,  zařízení a  staveb. Nesmějí přesahovat
vzdálenost 500 metrů  kolem nich a měřenou od  každého bodu jejich
vnějšího kraje,  s výjimkou případů, kde  to připouštějí všeobecně
přijaté  mezinárodní normy  nebo doporučují  příslušné mezinárodní
organizace. Rozsah bezpečnostních pásem bude řádně oznámen.

  6.  Všechny  lodě  musí   tato  bezpečnostní  pásma  respektovat
a podřídit  se všeobecně  přijatým mezinárodním  normám, které  se
týkají  plavby  v  blízkosti  umělých  ostrovů,  zařízení a staveb
a bezpečnostních pásem.

  7. Umělé  ostrovy, zařízení a stavby  a bezpečnostní pásma kolem
nich nesmějí  být zřizovány tam,  kde by to  mohlo narušit užívání
uznávaných námořních tras důležitých pro mezinárodní plavbu.

  8.  Umělé  ostrovy,  zařízení  a  stavby  nemají status ostrovů.
Nemají  vlastní  pobřežní  moře  a  jejich  existence  se nedotýká
vymezování   pobřežního   moře,   výlučné   ekonomické  zóny  nebo
kontinentálního šelfu. 

                               Čl.61

                      Zachovávání živých zdrojů

  1.  Pobřežní stát  určí přípustný  úlovek živých  zdrojů ve  své
výlučné ekonomické zóně.

  2. Pobřežní stát zajišťuje, s ohledem na nejlepší vědecké údaje,
které  má   k  dispozici,  prostřednictvím   příslušných  opatření
v oblasti  ochrany  a  řízení,  aby  zachovávání  živých zdrojů ve
výlučné ekonomické  zóně nebylo ohroženo  jejich nadměrnou těžbou.
Za   tímto  účelem   pobřežní  stát   podle  potřeby  spolupracuje
s příslušnými    podoblastními,    oblastními    a   univerzálními
mezinárodními organizacemi.

  3. Taková  opatření se rovněž zaměřují  na udržení nebo obnovení
populace  lovných  druhů  na   úrovních,  které  mohou  zabezpečit
maximálně dosažitelný výtěžek určený příslušnými faktory životního
prostředí  a  faktory  ekonomickými,  včetně  hospodářských potřeb
pobřežních   rybářských   společenství   a   zvláštních  požadavků
rozvojových  států,  a  budou   brát  v  úvahu  způsoby  rybolovu,
vzájemnou  závislost   druhů  a  všechny   všeobecně  doporučované
podoblastní,  oblastní  nebo   univerzální  minimální  mezinárodní
normy.

  4. Při  provádění takových opatření  pobřežní stát bere  v úvahu
důsledky pro ty druhy, které žijí v symbióze s lovnými druhy anebo
jsou na nich  závislé, za účelem jejich udržení  nebo obnovení nad
úroveň, pod kterou by byla vážně ohrožena jejich reprodukce.

  5.   Dostupné   vědecké   informace,   statistiky   o   úlovcích
a o rybolovu  a jiné údaje důležité  pro zachovávání rybných zásob
se tam, kde je to vhodné, za účasti všech dotčených států, jejichž
občanům je  povolen rybolov ve výlučné  ekonomické zóně, poskytují
a pravidelně  vyměňují  prostřednictvím  podoblastních, oblastních
a univerzálních mezinárodních organizací. 

                               Čl.62

                        Využití živých zdrojů

  1.  Bez  újmy  ustanovením  článku  61,  pobřežní stát podporuje
optimální využití živých zdrojů ve výlučné ekonomické zóně.

  2. Pobřežní  stát určuje svoji kapacitu  výlovu živých zdrojů ve
výlučné ekonomické  zóně. Tam, kde pobřežní  stát nemá kapacitu na
výlov celého přípustného  množství, poskytne prostřednictvím dohod
či jiných  ujednání jiným státům  přístup k přebytkům  přípustného
výlovu,  v souladu  s  podmínkami,  požadavky a  právními předpisy
zmíněnými v odst.  4 a se zvláštním zřetelem  k ustanovením článků
69 a 70, zejména ve vztahu k rozvojovým státům tam zmíněným.

  3.  Při   povolování  přístupu  jiných  států   do  své  výlučné
ekonomické  zóny podle  tohoto článku  bere pobřežní  stát v úvahu
veškeré závažné  faktory, mimo jiné  význam živých zdrojů  oblasti
pro ekonomiku dotčeného pobřežního státu a jeho jiné státní zájmy,
ustanovení článků 69 a  70, požadavky rozvojových států podoblasti
nebo  oblasti  na  výlov  části  přebytku  a  na potřebu snížit na
minimum nepříznivé  ekonomické důsledky pro  státy, jejichž státní
příslušníci obvykle  lovili v zóně anebo  které vyvinuly podstatné
úsilí při výzkumu a zjišťování zásob.

  4. Státní  příslušníci jiných států, kteří  provozují rybolov ve
výlučné  ekonomické  zóně,  se  musí  podřídit ochranným opatřením
a jiným  podmínkám  a   požadavkům  stanoveným  právními  předpisy
pobřežního  státu.  Tyto  právní   předpisy  musí  být  v  souladu
s ustanoveními této Úmluvy a mohou se, mimo jiné, týkat:
(a) vystavování povolení rybářům,  rybářským plavidlům a zařízením
    včetně placení poplatků a jiných forem plateb, které v případě
    rozvojových  pobřežních  států  mohou  spočívat  v  přiměřeném
    vyrovnání v oblasti financování,  vybavení a techniky týkající
    se průmyslu zpracování ryb;
(b) určení druhů, jejichž výlov je  povolen, a určení kvót výlovu,
    ať  už  se  tyto  kvóty  týkají  určitých  druhů  anebo výlovu
    prováděného  státními  příslušníky  určitého  státu  v průběhu
    stanoveného období;
(c) stanovení sezón a oblastí rybolovu, typů, velikostí a množství
    rybářských  zařízení  a  typů,  velikostí  a  počtu rybářských
    plavidel, které mohou být používány;
(d) určení stáří  a velikosti rybích  a jiných druhů,  které mohou
    být loveny;
(e) určení informací  požadovaných od rybářských  plavidel, včetně
    statistik o výlovu a výtěžku a hlášení o poloze plavidel;
(f) žádostí o provádění zvláštních rybolovných výzkumných programů
    se zmocněním a pod kontrolou pobřežního státu, řízení takového
    výzkumu  včetně vzorkování  úlovku a  uspořádání vzorků, jakož
    i oznamování příslušných vědeckých údajů;
(g) umísťování  pozorovatelů  nebo  stážistů  pobřežního  státu na
    palubu takových plavidel;
(h) uskladňování  celého   či  části  výtěžku   takových  plavidel
    v přístavech pobřežního státu;
(i) požadavků a podmínek, které  se vztahují ke společným podnikům
    nebo jiným ujednáním o spolupráci;
(j) požadavků na výcvik personálu a předávání rybářské technologie
    včetně   zvyšování   schopnosti   pobřežního   státu  provádět
    rybolovný výzkum;
(k) donucovacích postupů.

  5.  Pobřežní státy  řádně zveřejní  právní předpisy  týkající se
ochrany a řízení. 

                               Čl.63

           Hejna vyskytující se ve výlučné ekonomické zóně
       dvou nebo více pobřežních států nebo jak ve výlučné
   ekonomické zóně, tak v oblasti za touto zónou k ní přilehlé

  1. V  případech, kdy se  stejná hejna anebo  hejna symbiotických
druhů vyskytují  ve výlučných ekonomických  zónách dvou nebo  více
pobřežních   států,   usilují   tyto   státy   buď   přímo,   nebo
prostřednictvím  podoblastních  nebo  oblastních  organizací,  aby
dosáhly  dohody o  nutných  opatřeních  ke koordinaci  a zajištění
zachovávání  a  rozvoje  takových  druhů,  bez  porušení ostatních
ustanovení této Části.

  2. V  případech, kdy se  stejná hejna anebo  hejna symbiotických
druhů vyskytují jak ve výlučné ekonomické zóně, tak i v oblasti za
touto zónou a  k ní přilehlé, pobřežní státy  a státy takové druhy
v přilehlé   oblasti  lovící   budou  usilovat   buď  přímo,  nebo
prostřednictvím  podoblastních  nebo  oblastních  organizací,  aby
dosáhly  dohody o  nutných opatřeních  k zachovávání  těchto druhů
v přilehlé oblasti. 

                               Čl.64

                       Vysoce stěhovavé druhy

  1. Pobřežní státy a jiné  státy, jejichž státní příslušníci loví
v oblasti  vysoce   stěhovavé  druhy  vyjmenované   v  Příloze  I,
spolupracují přímo nebo  prostřednictvím příslušných mezinárodních
organizací  se   záměrem  zajistit  zachovávání   a  podporu  cíle
optimálního výlovu takových  druhů v oblasti, a to  jak ve výlučné
ekonomické zóně, tak za ní.  V oblastech, kde není žádná příslušná
mezinárodní  organizace,  pobřežní  státy  a  jiné  státy, jejichž
státní  příslušníci loví  tyto  druhy  v oblasti,  spolupracují se
záměrem  vytvořit  takovou  organizaci  a  budou  se účastnit její
činnosti.

  2.  Ustanovení  odst.  1  se  použijí  jako  doplnění  ostatních
ustanovení této Části. 

                               Čl.65

                            Mořští savci

  Nic v této Části neomezuje  právo pobřežního státu nebo pravomoc
mezinárodní  organizace v  případě potřeby  zakázat, upravit  nebo
omezit výlov mořských savců přísněji, než stanoví tato Část. Státy
spolupracují za  účelem ochrany těchto  mořských savců. Pokud  jde
o velryby,   zvláště    napomáhají   prostřednictvím   příslušných
mezinárodních  organizací  jejich   ochraně,  hospodaření  s  nimi
a jejich studiu. 

                               Čl.66

                           Anadromní druhy

  1.  Státy, v  jejichž řekách  mají původ  anadromní druhy,  mají
prvořadý podíl na těchto druzích a odpovědnost za ně.

  2.  Stát  původu  anadromních  druhů  zajistí jejich zachovávání
vytvořením  vhodných  regulačních  opatření  pro  rybolov ve všech
vodách  od  vnějších  hranic  své  výlučné  ekonomické zóny směrem
k pevnině a pro rybolov stanovený v  odst. 3 (b). Stát původu může
po konzultaci  s jinými státy,  které jsou zmíněny  v odst. 3  a 4
a loví tyto druhy, určit celkový přípustný výlov druhů, které mají
původ v jeho řekách.

  3. (a) Rybolov  anadromních druhů  se provádí  jen ve  vodách od
         vnějších hranic výlučné ekonomické zóny směrem k pevnině,
         s výjimkou   případů,  kde   by  toto   ustanovení  vedlo
         k ekonomickému  znevýhodnění  jiného  státu,  než je stát
         původu. Pokud jde o  takový rybolov za vnějšími hranicemi
         výlučné ekonomické zóny, povedou dotčené státy konzultace
         se  záměrem  dosáhnout  dohody  o  způsobu  a  podmínkách
         takovéhoto  rybolovu,   a  to  s   náležitým  ohledem  na
         požadavek zachovávání těchto druhů a s ohledem na potřeby
         státu jejich původu.
     (b) Stát původu spolupracuje tak, aby docházelo k minimálnímu
         narušování ekonomiky jiných států, které loví tyto druhy,
         a s  ohledem na  obvyklý  úlovek  a způsob  výlovu těchto
         států,  jakož i  na všechny  oblasti, v  nichž se  takový
         výlov provádí.
     (c) Státy uvedené v pododst. (b),  které se na základě dohody
         se  státem  původu  účastní  na  opatřeních  k obnovování
         anadromních druhů,  zejména vynaložením nákladů  na tento
         účel,  vezme stát  původu  při  lovení druhů,  které mají
         původ v jeho řekách, zvláště v úvahu.
     (d) Právní  předpisy, které  se týkají  anadromních druhů vně
         výlučné ekonomické  zóny, se uplatňují  podle dohody mezi
         státem původu a jinými dotčenými státy.

  4.  V případech,  kde se   anadromní druhy  stěhují do  vod nebo
vodami od  vnějších hranic výlučné  ekonomické zóny jiného  státu,
než je stát  původu, směrem k pevnině, bude  takový stát za účelem
zachovávání  těchto druhů  a hospodaření  s nimi  spolupracovat se
státem původu.

  5. Stát původu  anadromních druhů a jiné státy,  které loví tyto
druhy, se  dohodnou na opatřeních pro  provádění ustanovení tohoto
článku, a to prostřednictvím oblastních  organizací tam, kde je to
vhodné. 

                               Čl.67

                          Katadromní druhy

  1. Pobřežní  stát, v jehož  vodách tráví katadromní  druhy větší
část svého  životního cyklu, je odpovědný  za hospodaření s těmito
druhy a zajistí vstup a výstup stěhujících se ryb.

  2.  Výlov  katadromních  druhů  se  provádí  pouze  ve vodách od
vnějších hranic výlučné ekonomické  zóny směrem k pevnině. Bude-li
výlov  prováděn ve  výlučných ekonomických  zónách, bude  prováděn
v souladu s ustanovením tohoto článku a s jinými ustanoveními této
Úmluvy, která se týkají rybolovu v těchto zónách.

  3.  V  případech,  kdy   se  katadromní  ryby  stěhují  výlučnou
ekonomickou zónou  do jiného státu nebo  států, ať už jde  o potěr
anebo  o dospívající  ryby, hospodaření  s takovými  rybami včetně
jejich  výlovu  upravuje  dohoda  mezi  státem  zmíněným v odst. 1
a dotčeným státem  nebo státy. Taková  dohoda zajišťuje racionální
hospodaření  s  těmito  druhy  a  bere  ohled na odpovědnost státu
zmíněného v odst. 1 za udržování těchto druhů. 

                               Čl.68

                           Přisedlé druhy

  Tato Část  se netýká přisedlých  druhů definovaných v  článku 77
odst. 4. 

                               Čl.69

                     Právo vnitrozemských států

  1.  Vnitrozemské státy  mají právo  účastnit se  na spravedlivém
základě  využívání  příslušné  části  nadbytku  živých  zdrojů  ve
výlučných ekonomických  zónách pobřežních států  stejné podoblasti
nebo oblasti s ohledem na ekonomické a geografické okolnosti všech
dotčených států a v souladu  s ustanoveními tohoto článku a článků
61 a 62.

  2.  Způsoby  a  podmínky  takové  účasti  stanoví  dotčený  stát
prostřednictvím podoblastních nebo oblastních dohod, berouc přitom
v úvahu, mimo jiné:
(a) nutnost   vyhnout   se   škodlivým   následkům   pro  rybářské
    společnosti nebo rybný průmysl pobřežního státu;
(b) rozsah, v  němž se vnitrozemský stát  v souladu s ustanoveními
    tohoto  článku   účastní  nebo  je   oprávněn  účastnit  podle
    stávajících dvoustranných, podoblastních nebo oblastních dohod
    na využívání  živých zdrojů výlučných  ekonomických zón jiných
    pobřežních států;
(c) rozsah, v němž se jiné  vnitrozemské státy a státy geograficky
    znevýhodněné  účastní  na   využívání  živých  zdrojů  výlučné
    ekonomické zóny pobřežního státu, a z toho vyplývající nutnost
    vyhnout se  určitému znevýhodnění jakéhokoli  pobřežního státu
    nebo jeho části;
(d) potřeby výživy obyvatelstva těchto států.

  3. Blíží-li se kapacita výlovu pobřežního státu k bodu, který by
mu  umožňoval získat  celý přípustný  úlovek živých  zdrojů v jeho
výlučné ekonomické zóně, budou pobřežní  stát a jiné dotčené státy
spolupracovat na dvoustranném, podoblastním nebo oblastním základě
se  záměrem vypracovat  spravedlivá ujednání,  která by umožňovala
účast  rozvojových  vnitrozemských  států  stejné  podoblasti nebo
oblasti  při využívání  živých zdrojů  výlučných ekonomických  zón
pobřežních států  podoblasti nebo oblasti  přiměřeným způsobem, za
okolností  a   podmínek  uspokojivých  pro   všechny  strany.  Při
uplatňování tohoto  ustanovení budou rovněž brány  v úvahu faktory
zmíněné v odst. 2.

  4.  Rozvinuté  vnitrozemské  státy  jsou  oprávněny,  v  souladu
s ustanoveními  tohoto  článku,  účastnit  se  na využívání živých
zdrojů   pouze  ve   výlučných  ekonomických   zónách  rozvinutých
pobřežních  států  stejné  podoblasti  nebo  oblasti  s ohledem na
rozsah,  ve kterém  pobřežní stát  při poskytování  přístupu jiným
státům k  živým zdrojům své  výlučné ekonomické zóny  vzal v úvahu
potřebu   snížit  na   minimum  škodlivé   následky  pro  rybářské
společnosti  a   hospodářskou  dislokaci  států,   jejichž  státní
příslušníci obvykle v zóně lovili.

  5.   Uvedená  ustanovení   se  nedotýkají   ujednání  dosažených
v podoblastech  nebo  oblastech,  kde  pobřežní  stát  může udělit
vnitrozemským  státům stejné  podoblasti nebo  oblasti rovná  nebo
přednostní   práva  na   využívání  živých   zdrojů  ve  výlučných
ekonomických zónách. 

                               Čl.70

               Právo států geograficky znevýhodněných

  1.  Státy geograficky  znevýhodněné mají  právo na  spravedlivém
základě účastnit  se na využívání přiměřené  části přebytku živých
zdrojů   výlučných  ekonomických   zón  pobřežních   států  stejné
podoblasti  nebo  oblasti,  s   ohledem  na  příslušné  ekonomické
a geografické  podmínky  všech  dotčených  států,  a  to v souladu
s ustanoveními tohoto článku a článků 61 a 62.

  2. Pro  účely této Úmluvy se  "státy geograficky znevýhodněnými"
rozumějí pobřežní státy včetně států hraničících s uzavřenými nebo
polouzavřenými moři, jejichž geografická  poloha je činí závislými
při zajišťování  odpovídající dodávky ryb  pro výživu obyvatelstva
nebo jeho části na  využívání živých zdrojů výlučných ekonomických
zón jiných států podoblasti nebo  oblasti, a pobřežní státy, které
nemohou uplatňovat nárok na vlastní výlučnou ekonomickou zónu.

  3.  Způsoby  a  podmínky  takové  účasti  stanoví  dotčené státy
prostřednictvím   dvoustranných,  podoblastních   nebo  oblastních
dohod, berouce přitom v úvahu, mimo jiné:
(a) nutnost   vyhnout   se   škodlivým   následkům   pro  rybářské
    společnosti nebo rybný průmysl pobřežního státu;
(b) rozsah, ve  kterém se geograficky znevýhodněný  stát v souladu
    s ustanoveními tohoto článku účastní nebo je oprávněn účastnit
    na  využívání živých  zdrojů ve  výlučných ekonomických zónách
    jiných  pobřežních  států   podle  stávajících  dvoustranných,
    podoblastních nebo oblastních dohod;
(c) rozsah, ve  kterém se geograficky  znevýhodněné a vnitrozemské
    státy  účastní na  využívání živých  zdrojů výlučné ekonomické
    zóny pobřežního státu, a z toho vyplývající nutnost vyhnout se
    určitému  znevýhodnění jakéhokoli  pobřežního státu  nebo jeho
    části;
(d) potřeby výživy obyvatelstva těchto států.

  4. Blíží-li se kapacita výlovu pobřežního státu k bodu, který by
mu  umožňoval získat  celý přípustný  úlovek živých  zdrojů v jeho
výlučné ekonomické zóně, budou pobřežní  stát a jiné dotčené státy
spolupracovat na dvoustranném, podoblastním nebo oblastním základě
se  záměrem vypracovat  spravedlivá ujednání,  která by umožňovala
účast   geograficky   znevýhodněných   rozvojových   států  stejné
podoblasti  nebo  oblasti  na  využívání  živých  zdrojů výlučných
ekonomických  zón  pobřežních  států  podoblasti  nebo  oblasti za
okolností  a   podmínek  uspokojivých  pro   všechny  strany.  Při
uplatňování tohoto  ustanovení budou rovněž brány  v úvahu faktory
zmíněné v odst. 3.

  5.  Rozvinuté  geograficky  znevýhodněné  státy  jsou  v souladu
s ustanoveními  tohoto  článku  oprávněny  k  účasti  na využívání
živých zdrojů  pouze ve výlučných  ekonomických zónách rozvinutých
pobřežních  států  stejné  podoblasti  nebo  oblasti  s ohledem na
rozsah,  ve kterém  pobřežní stát  při poskytování  přístupu jiným
státům k  živým zdrojům své  výlučné ekonomické zóny  vzal v úvahu
potřebu   snížit  na   minimum  škodlivé   následky  pro  rybářské
společnosti   a  ekonomickou   dislokaci  států,   jejichž  státní
příslušníci obvykle v zóně lovili.

  6.   Uvedená  ustanovení   se  nedotýkají   ujednání  dosažených
v podoblastech  nebo  oblastech,  kde  pobřežní  stát  může udělit
geograficky  znevýhodněným státům  stejné podoblasti  nebo oblasti
rovná  nebo  přednostní  práva   na  využívání  živých  zdrojů  ve
výlučných ekonomických zónách. 

                               Čl.71

                  Neaplikovatelnost článků 69 a 70

  Vůči pobřežnímu  státu, jehož ekonomika  je převážně závislá  na
využívání   živých  zdrojů   jeho  výlučné   ekonomické  zóny,  se
ustanovení článků 69 a 70 nepoužijí. 

                               Čl.72

                        Omezení převodu práv

  1.  Práva na  využívání živých  zdrojů předvídaná  v článcích 69
a 70 jsou nepřevoditelná, přímo i  nepřímo, na třetí státy nebo na
jejich státní  příslušníky prostřednictvím pronájmu  nebo licence,
vytvářením společných podniků ani  jakýmkoli jiným způsobem, který
má  povahu  takového  převodu,  pokud  se  dotčené státy nedohodly
jinak.

  2.  Předchozí ustanovení  nebrání dotčeným  státům získávat  pro
usnadnění  výkonu  práv  podle  článků  69  a  70  technickou nebo
finanční pomoc  od třetích států nebo  mezinárodních organizací za
předpokladu, že to nemá za následek převod podle odst. 1. 

                               Čl.73

           Uplatňování právních předpisů pobřežního státu

  1.  Pobřežní stát  může při  výkonu svých  svrchovaných práv  na
průzkum, využívání, zachovávání živých zdrojů a hospodaření s nimi
provádět ve  výlučné ekonomické zóně taková  opatření, která mohou
být  nezbytná  pro  zajištění  dodržování  právních  předpisů  jím
přijatých v  souladu s ustanoveními této  Úmluvy, včetně vstupu na
loď, inspekce, zadržení a soudních postupů.

  2. Zadržené lodě a jejich posádky budou neprodleně propuštěny po
složení příslušné zástavy nebo jiné záruky.

  3.  Sankce  pobřežního  státu   za  porušení  právních  předpisů
o rybolovu ve výlučné ekonomické  zóně nesmějí zahrnovat uvěznění,
neexistuje-li mezi  dotčenými státy dohoda  v opačném smyslu,  ani
žádnou jinou formu fyzického trestu.

  4.  V  případě  zatčení  nebo  zadržení  cizí lodě pobřežní stát
okamžitě příslušnými kanály vyrozumí  stát vlajky o provedené akci
a o následně uložených sankcích. 

                               Čl.74

           Delimitace výlučné ekonomické zóny mezi státy,
          které mají protilehlá nebo sousedící pobřeží

  1.  Delimitace výlučné  ekonomické zóny  mezi státy,  které mají
protilehlá nebo  sousedící pobřeží, se stanoví  dohodou na základě
mezinárodního  práva,   jak  je  uvedeno   v  článku  38   Statutu
Mezinárodního soudního dvora, tak, aby bylo dosaženo spravedlivého
řešení.

  2.  Není-li možné  dosáhnout dohody  v rozumné  lhůtě, přistoupí
dotčené státy k postupům stanoveným v Části XV.

  3. Než bude  uzavřena dohoda podle odst. 1,  budou dotčené státy
v duchu vzájemného porozumění a spolupráce všemožně usilovat o to,
aby dosáhly  prozatímního ujednání praktické  povahy, a o  to, aby
během  tohoto přechodného  období neohrozily  konečnou dohodu nebo
nezabránily jejímu dosažení. Takové  ujednání není na újmu konečné
delimitaci.

  4. Kde je mezi dotčenými  státy v platnosti dohoda, budou otázky
týkající se delimitace výlučné  ekonomické zóny upraveny v souladu
s ustanoveními takové dohody. 

                               Čl.75

           Námořní mapy a seznamy geografických souřadnic

  1.  V  souladu  s  touto  Částí  vnější  hraniční  linie výlučné
ekonomické zóny  a delimitační linie vytyčené  v souladu s článkem
74 musí  být znázorněny na námořních  mapách takového měřítka nebo
měřítek,  která  jsou  přiměřená  pro  určení  jejich polohy. Jako
náhrada  může  být  použit  seznam  geografických  souřadnic  bodů
specifikujících geodetické údaje.

  2. Pobřežní stát řádně zveřejní takové námořní mapy nebo seznamy
geografických  souřadnic  a  uloží  kopii  každé  takové mapy nebo
seznamu u generálního tajemníka OSN. 

                              ČÁST VI:
                       KONTINENTÁLNÍ ŠELF

                               Čl.76

                   Definice kontinentálního šelfu

  1.  Kontinentální  šelf  pobřežního  státu  zahrnuje  mořské dno
a podzemí  podmořských  oblastí,  které  leží  za  hranicemi  jeho
pobřežního moře  po celém přirozeném  prodloužení jeho pevninského
území k vnější hranici kontinentálního okraje anebo do vzdálenosti
200  námořních mil  od základních  linií, od  kterých se měří šíře
pobřežního  moře tam,  kde vnější  hranice kontinentálního  okraje
této vzdálenosti nedosahuje.

  2. Kontinentální šelf pobřežního  státu nesmí přesahovat hranice
stanovené v odst. 4 až 6.

  3. Kontinentální  okraj zahrnuje ponořené  prodloužení pevninské
hmoty pobřežního státu a skládá se z mořského dna a podzemí šelfu,
svahu  a stoupání.  Nezahrnuje hlubokomořské  oceánské dno  s jeho
oceánským hřebenem ani jeho podzemí.

  4. (a) Pro  účely  této  Úmluvy  pobřežní  stát  stanoví  vnější
         hranici  kontinentálního  okraje  všude  tam,  kde  okraj
         přesahuje  200  námořních  mil  od  základních  linií, od
         kterých se měří šíře pobřežního moře, pomocí:
          (i) linie vytyčené v souladu s odst. 7 k nejvzdálenějším
              pevným  bodům,  na  každém  z  nichž  činí  tloušťka
              usazených hornin  nejméně 1 %  nejkratší vzdálenosti
              od takového bodu k úpatí kontinentálního svahu; nebo
         (ii) linie vytyčené  v souladu s odst.  7 k pevným bodům,
              které  nejsou dále  než  60  námořních mil  od úpatí
              kontinentálního svahu.
     (b) Nebude-li prokázán opak, stanoví se úpatí kontinentálního
         svahu  jako  bod  maximální   změny  ve  sklonu  na  jeho
         základně.

  5.  Pevné  body  tvořící  linii  vnějších hranic kontinentálního
šelfu na mořském dně, vytyčené v  souladu s odst. 4(a) (i) a (ii),
buď  nepřesáhnou 350  námořních mil  od základní  linie, od níž se
měří  šíře pobřežního  moře, anebo  100 námořních  mil od  izobaty
2 500 metrů, což je linie spojující body v hloubce 2 500 metrů.

  6.  Bez  újmy  ustanovením   odst.  5  o  podmořských  hřebenech
nepřekročí vnější hranice kontinentálního  šelfu 350 námořních mil
od  základní linie,  od níž  se měří  šíře pobřežního  moře. Tento
odstavec  se  nevztahuje  na   podmořské  vyvýšeniny,  které  jsou
přirozenou  součástí   kontinentálního  okraje,  jako   jsou  jeho
plošiny, vyvýšeniny, vršky, prahy a výběžky.

  7.  Pobřežní stát  vytyčí vnější  hranici svého  kontinentálního
šelfu  tam,  kde  tento  šelf   přesahuje  200  námořních  mil  od
základních linií, od kterých se měří šíře pobřežního moře, přímými
liniemi, které  nepřesahují svou délkou  60 námořních mil  a které
spojují pevné body určené souřadnicemi geografické šířky a délky.

  8. Pobřežní stát předá Komisi pro hranice kontinentálního šelfu,
zřízené  na základě  spravedlivého geografického  zastoupení podle
Přílohy   II,   informace   o   hranicích   kontinentálního  šelfu
přesahujícího 200 námořních mil od základních linií, od kterých se
měří šíře pobřežního moře. Komise činí pobřežním státům doporučení
ve   věcech  týkajících   se  stanovení   vnějších  hranic  jejich
kontinentálního  šelfu. Hranice  šelfu stanovené  pobřežním státem
s ohledem na tato doporučení jsou konečné a závazné.

  9. Pobřežní stát uloží u  generálního tajemníka OSN námořní mapy
a příslušné  informace  včetně  geodetických  údajů,  které trvale
označují  vnější  hranice  jeho  kontinentálního  šelfu. Generální
tajemník je řádně zveřejní.

  10.  Ustanovení  tohoto  článku  se  nedotýkají  otázky vymezení
kontinentálního šelfu mezi protilehlými nebo sousedícími státy. 

                               Čl.77

          Práva pobřežního státu nad kontinentálním šelfem

  1. Pobřežní  stát vykonává nad  kontinentálním šelfem svrchovaná
práva za účelem jeho průzkumu a využívání jeho přírodních zdrojů.

  2.  Práva  uvedená  v  odst.  1  jsou  výlučná  v tom smyslu, že
neprovádí-li  pobřežní  stát  průzkum  kontinentálního  šelfu nebo
nevyužívá-li jeho přírodních zdrojů, nemůže nikdo provádět takovou
činnost bez výslovného souhlasu pobřežního státu.

  3.  Práva  pobřežního  státu  nad  kontinentálním  šelfem nejsou
vázána  na  skutečnou  nebo  pomyslnou  okupaci  nebo  na jakékoli
výslovné prohlášení.

  4. Přírodní zdroje zmíněné v této Části zahrnují nerostné a jiné
neživé zdroje mořského dna a jeho podzemí, jakož i živé organismy,
které náleží  mezi přisedlé druhy,  tedy mezi organismy,  které ve
stavu,  kdy  je  možno  je  lovit,  buď  nehybně  spočívají na dně
mořském, nebo  pod ním anebo  jsou neschopné se  přemísťovat jinak
než ve stálém fyzickém kontaktu s mořským dnem nebo podzemím. 

                               Čl.78

               Právní status vod a vzdušného prostoru
                 a práva a svobody jiných států

  1.   Práva  pobřežního   státu  nad   kontinentálním  šelfem  se
nedotýkají právního statusu vod  ani vzdušného prostoru nad těmito
vodami.

  2. Výkon  práv pobřežního státu nad  kontinentálním šelfem nesmí
ohrozit plavbu  a jiná práva  a svobody ostatních  států stanovené
touto Úmluvou ani vyústit v neoprávněné zasahování do nich. 

                               Čl.79

     Podmořské kabely a dálková potrubí na kontinentálním šelfu

  1. Všechny státy jsou oprávněny klást podmořské kabely a dálková
potrubí na  kontinentálním šelfu v  souladu s ustanoveními  tohoto
článku.

  2. Pobřežní stát nesmí bránit kladení nebo udržování kabelů nebo
dálkového potrubí na kontinentálním  šelfu, s výhradou svého práva
činit rozumná opatření k průzkumu kontinentálního šelfu, využívání
jeho  přírodních  zdrojů  a   zabraňování,  omezování  a  kontroly
znečišťování z potrubí.

  3.  Vytyčení   směru  kladení  takového   dálkového  potrubí  na
kontinentálním šelfu podléhá souhlasu pobřežního státu.

  4. Nic v této části  se nedotýká práva pobřežního státu stanovit
podmínky pro kladení kabelů nebo dálkového potrubí vstupujícího na
jeho území nebo do jeho  pobřežního moře, nebo jeho jurisdikce nad
kabely   a  dálkovým   potrubím  vybudovanými   anebo  používanými
v souvislosti s  průzkumem jeho kontinentálního  šelfu, využíváním
jeho zdrojů anebo používáním umělých ostrovů, zařízení nebo staveb
podléhajících jeho jurisdikci.

  5. Při  kladení podmořských kabelů nebo  dálkového potrubí státy
budou  brát  náležitý  ohled  na  již  uložené kabely nebo dálková
potrubí.  Zejména  nebudou  ohroženy  možnosti  opravy stávajících
kabelů anebo dálkového potrubí. 

                               Čl.80

      Umělé ostrovy, zařízení a stavby na kontinentálním šelfu

  Článek  60  se  mutatis  mutandis1)  použije  na  umělé ostrovy,
zařízení a stavby na kontinentálním šelfu. 

                               Čl.81

                    Vrty na kontinentálním šelfu

  Pobřežní  stát  má  výlučné  právo  povolovat  a  řídit  vrty na
kontinentálním šelfu k jakýmkoli účelům. 

                               Čl.82

    Platby a příspěvky spojené s využíváním kontinentálního šelfu
                 přesahujícího 200 námořních mil

  1. Pokud  jde o využívání neživých  zdrojů kontinentálního šelfu
přesahujícího 200  námořních mil od základních  linií, od nichž se
měří  šíře  pobřežního  moře,  pobřežní  stát  odvádí  platby nebo
poskytuje příspěvky ve vytěžených surovinách.

  2.  Platby a  příspěvky z  veškeré produkce  na určitém místě se
odvádějí  a  poskytují  každoročně  po  uplynutí  prvních pěti let
produkce  na  tomto  místě.  Šestý  rok  činí  sazba  platby  nebo
příspěvku 1  % hodnoty nebo  objemu produkce na  tomto místě. Tato
sazba se zvyšuje  každý následující rok až do  dvanáctého roku o 1
% a  poté zůstane  na 7  %. Produkce  nezahrnuje zdroje  využívané
v souvislosti s těžbou.

  3. Rozvojový  stát, který je  čistým dovozcem nerostných  zdrojů
produkovaných  z  jeho  kontinentálního  šelfu,  je  osvobozen  od
takovýchto plateb nebo příspěvků z těchto nerostných zdrojů.

  4. Platby  a příspěvky se odvádějí  prostřednictvím Úřadu, který
je rozděluje účastnickým státům  na základě kritérií spravedlivého
rozdělování  a s  ohledem na  zájmy a  potřeby rozvojových  států,
z nich pak zejména nejméně rozvinutých a vnitrozemských. 

                               Čl.83

            Delimitace kontinentálního šelfu mezi státy,
          které mají protilehlá nebo sousedící pobřeží

  1.  Delimitace  kontinentálního  šelfu  mezi  státy,  které mají
protilehlá nebo  sousedící pobřeží, se stanoví  dohodou na základě
mezinárodního práva, jak je uvedeno v čl. 38 Statutu Mezinárodního
soudního dvora, tak, aby bylo dosaženo spravedlivého řešení.

  2.  Není-li možné  dosáhnout dohody  v rozumné  lhůtě, přistoupí
dotčené státy k postupům stanoveným v Části XV.

  3. Než bude  uzavřena dohoda podle odst. 1,  budou dotčené státy
v duchu  porozumění  a  spolupráce  všemožně  usilovat  o  to, aby
dosáhly prozatímního ujednání praktické povahy,  a o to, aby během
tohoto   přechodného  období   neohrozily  konečnou   dohodu  nebo
nezabránily jejímu dosažení. Takové  ujednání není na újmu konečné
delimitaci.

  4. Kde je mezi dotčenými  státy v platnosti dohoda, budou otázky
týkající  se delimitace  kontinentálního šelfu  upraveny v souladu
s ustanoveními takové dohody. 

                               Čl.84

           Námořní mapy a seznamy geografických souřadnic

  1. V souladu s touto Částí vnější hraniční linie kontinentálního
šelfu a delimitační linie vytyčené v souladu s článkem 83 musí být
znázorněny  na  námořních  mapách  takového  měřítka nebo měřítek,
která jsou  přiměřená pro určení jejich  polohy. Jako náhrada může
být  použit  seznam  geografických  souřadnic bodů specifikujících
geodetické údaje.

  2. Pobřežní stát řádně zveřejní takové námořní mapy nebo seznamy
geografických  souřadnic  a  uloží  kopii  každé  takové mapy nebo
seznamu u  generálního tajemníka OSN,  a pokud jde  o námořní mapy
a seznamy geografických souřadnic, které znázorňují vnější hranice
kontinentálního šelfu, u generálního tajemníka Úřadu. 

                               Čl.85

                            Stavba tunelů

  Tato  Část  není  na  újmu  právu  pobřežního státu na využívání
podzemí k stavbě tunelů, nehledě na hloubku vody nad podzemím. 

                              ČÁST VII:
                           VOLNÉ MOŘE

3                            Oddíl 1:
                      VŠEOBECNÁ USTANOVENÍ

                               Čl.86

                    Rozsah působnosti této Části

  Ustanovení této  Části se vztahují na  všechny části moře, které
nejsou  zahrnuty do  výlučné ekonomické  zóny, do  pobřežního moře
anebo  do  vnitrozemských  vod   státu  či  do  souostrovních  vod
souostrovního  státu.  Z  tohoto  článku  nevyplývá  žádné omezení
svobod požívaných všemi státy ve výlučné ekonomické zóně v souladu
s článkem 58. 

                               Čl.87

                        Svoboda volného moře

  1.  Volné  moře  je  otevřeno  všem  státům,  ať  pobřežním nebo
vnitrozemským.  Svoboda  volného  moře  se  uplatňuje  za podmínek
stanovených touto  Úmluvou a jinými  pravidly mezinárodního práva.
Zahrnuje, mimo jiné, pro pobřežní i vnitrozemské státy:
(a) svobodu plavby;
(b) svobodu přeletu;
(c) svobodu  kladení   podmořských  kabelů  a   dálkových  potrubí
    v souladu s Částí VI;
(d) svobodu budování umělých ostrovů  a jiných zařízení dovolených
    mezinárodním právem v souladu s Částí VI;
(e) svobodu rybolovu  v souladu s podmínkami  stanovenými v oddílu
    2;
(f) svobodu vědeckého výzkumu v souladu s Částmi VI a XIII.

  2.  Tyto svobody  užívají všechny  státy s  náležitým ohledem na
zájmy  jiných  států  při  užívání  svobody  volného moře a rovněž
s náležitým ohledem  na práva, která  se podle Úmluvy  vztahují na
činnost v Oblasti. 

                               Čl.88

                Určení volného moře pro mírové účely

  Volné moře je určeno pro mírové účely. 

                               Čl.89

         Neplatnost nároků na svrchovanost nad volným mořem

  Žádný stát si nemůže činit  platné nároky na podrobení kterékoli
části volného moře své svrchovanosti. 

                               Čl.90

                            Právo plavby

  Každý  stát, ať  pobřežní nebo  vnitrozemský, má  právo, aby  na
volném moři pluly lodi pod jeho vlajkou. 

                               Čl.91

                       Státní příslušnost lodí

  1.  Každý   stát  stanoví  podmínky   pro  udělení  své   státní
příslušnosti lodím, pro registraci lodí  na svém území a pro právo
plout pod  jeho vlajkou. Lodi mají  státní příslušnost toho státu,
pod jehož vlajkou jsou oprávněny plout, musí zde však být skutečné
pouto mezi státem a lodí.

  2. Každý stát vydává lodím,  kterým poskytl právo plout pod svou
vlajkou, příslušné doklady. 

                               Čl.92

                             Status lodí

  1. Lodi plují pod vlajkou pouze jediného státu a až na výjimečné
případy, výslovně  uvedené v mezinárodních  smlouvách nebo v  této
Úmluvě,  podléhají   na  volném  moři   jeho  výlučné  jurisdikci.
V průběhu  cesty nebo  zastávky v  přístavu nesmí  loď změnit svou
vlajku  s  výjimkou  případu  skutečného  převodu vlastnictví nebo
změny registrace.

  2.  Loď  plující  pod  vlajkami  dvou  nebo  více států, kterých
používá  podle  své  libosti,  nemůže  uplatňovat vůči kterémukoli
třetímu  státu žádnou  z těchto  státních příslušností  a může být
považována za loď bez státní příslušnosti. 

                               Čl.93

           Lodě plující pod vlajkou OSN, jejích odborných
     organizací a Mezinárodní agentury pro atomovou energii

  Předchozí  články  se  nedotýkají  otázky  lodí  používaných pro
služební   účely   OSN,   jejími   odbornými   organizacemi  anebo
Mezinárodní  agenturou  pro  atomovou  energii,  které  plují  pod
vlajkou takové organizace. 

                               Čl.94

                       Povinnosti státu vlajky

  1.  Každý stát  účinně uplatňuje  svou jurisdikci  a kontrolu ve
správních,  technických  a  sociálních  záležitostech  nad loděmi,
které plují pod jeho vlajkou.

  2. Každý stát zejména:
(a) vede lodní  rejstřík obsahující jména  a další údaje  o lodích
    plujících pod jeho vlajkou s  výjimkou těch, které jsou vyňaty
    z všeobecně přijatých mezinárodních předpisů vzhledem k jejich
    malé velikosti; a
(b) uplatňuje  jurisdikci  podle  svého  vnitrostátního  práva nad
    každou lodí  plující pod jeho  vlajkou a nad  jejím kapitánem,
    důstojníky a  mužstvem ve správních,  technických a sociálních
    záležitostech, které se lodi týkají.

  3. Každý stát  činí ve vztahu k lodím  plujícím pod jeho vlajkou
taková opatření, která jsou  nezbytná pro zajištění bezpečnosti na
moři, mimo jiné, pokud jde o:
(a) konstrukci a vybavení lodí a  jejich způsobilost pro plavbu na
    moři;
(b) osazení  lodí mužstvem,  pracovní podmínky  a výcvik  posádek,
    s přihlédnutím k platným mezinárodním předpisům;
(c) používání signálů, udržování spojů a zabraňování srážkám.

  4. Taková opatření zahrnují  opatření nezbytná k zajištění toho,
aby:
(a) každá  loď   před  registrací  a  po   ní  byla  v  náležitých
    intervalech  prohlédnuta   kvalifikovaným  lodním  inspektorem
    a měla  na palubě  takové mapy,  námořní publikace,  navigační
    vybavení a přístroje, které jsou potřebné pro bezpečnou plavbu
    lodi;
(b) každá  loď   byla  řízena  kapitánem   a  důstojníky  majícími
    náležitou  kvalifikaci, zejména  v námořnickém  umění, plavbě,
    spojích  a lodním  strojnictví, a  aby posádka  měla náležitou
    kvalifikaci  a  její  početnost  odpovídala  typu,  velikosti,
    strojnímu zařízení a vybavení lodi;
(c) kapitán, důstojníci  a v náležitém  rozsahu posádka byli  plně
    obeznámeni s platnými mezinárodními  předpisy, které se týkají
    bezpečnosti života na  moři, předcházení srážkám, zabraňování,
    omezování a  kontroly znečišťování moře  a udržování rádiového
    spojení, a aby byli vedeni k povinnosti je dodržovat.

  5. Při  provádění opatření, které  požadují odst. 3  a 4, se  od
každého   státu  vyžaduje,   aby  se   řídil  všeobecně  přijatými
mezinárodními  předpisy,  postupy  a  praxí  a  aby učinil veškeré
nezbytné kroky k zajištění jejich dodržování.

  6.  Stát, který  má zcela  zjevné důvody  se domnívat, že nebyla
vykonána řádná jurisdikce a kontrola týkající se určité lodi, může
podat  zprávu o  těchto  skutečnostech  státu vlajky.  Po obdržení
takové zprávy  stát vlajky záležitost vyšetří  a v případě potřeby
učiní nezbytná opatření k nápravě daného stavu.

  7.  Každý stát  zabezpečí  vyšetření  každé námořní  nehody nebo
plavební nehody na  volném moři týkající se lodi,  která pluje pod
jeho vlajkou a způsobila ztrátu života nebo vážné zranění státních
příslušníků  jiného  státu  anebo  závažné  škody  plavidlům  nebo
zařízením  jiného  státu  nebo  mořskému  prostředí,  a  to  řádně
kvalifikovanou osobou  nebo osobami nebo pod  jejich vedením. Stát
vlajky  a   druhý  stát  spolupracují   při  provádění  jakéhokoli
vyšetřování takového námořního neštěstí nebo plavební nehody tímto
druhým státem. 

                               Čl.95

                Imunita válečných lodí na volném moři

  Válečné lodi  jsou plně vyňaty  z jurisdikce kteréhokoli  jiného
státu, než je stát vlajky. 

                               Čl.96

      Imunita lodí používaných pouze k neobchodní státní službě

  Lodě,  jejichž vlastníkem  nebo provozovatelem  je stát  a které
jsou používány pouze k neobchodní  státní službě, jsou plně vyňaty
z jurisdikce kteréhokoli jiného státu, než je stát vlajky. 

                               Čl.97

                 Trestní jurisdikce v případě srážky
               nebo jakékoli jiné plavební nehody

  1.  V  případě  srážky  nebo  jakékoli  jiné plavební nehody při
plavbě   lodi  na   volném  moři,   která  zakládá   trestní  nebo
disciplinární  odpovědnost kapitána  nebo kterékoli  jiné osoby ve
službě  na lodi,  nemůže být  proti těmto  osobám zahájeno trestní
nebo disciplinární řízení, leč  před soudními nebo správními úřady
buď toho státu, pod jehož vlajkou loď plula, anebo státu, jehož je
tato osoba státním příslušníkem.

  2.  V   disciplinárních  záležitostech  je   stát,  který  vydal
velitelský průkaz či osvědčení způsobilosti anebo povolení, jediný
příslušný  k  tomu,  aby  se  po  řádném  právním  řízení vyslovil
o odnětí těchto  dokladů, a to  i tehdy, když  jejich držitel není
státním příslušníkem státu, který je vydal.

  3.  Žádné  jiné  úřady  než  úřady  státu vlajky nemohou nařídit
zabavení nebo zadržení lodi, a to ani pro účely vyšetřování. 

                               Čl.98

                     Povinnost poskytnout pomoc

  1. Každý stát je povinen  požadovat od kapitána lodi plující pod
jeho  vlajkou, aby,  pokud tak  může učinit  bez vážného  ohrožení
lodi, její posádky nebo cestujících:
(a) poskytl  pomoc  kterékoli  osobě  nalezené  na  moři, která je
    v nebezpečí života;
(b) se  s největší  rychlostí vydal  na záchranu  osob, které jsou
    v nebezpečí, je-li zpraven o tom,  že potřebují pomoc, a pokud
    lze takový jeho zákrok rozumně očekávat;
(c) po  srážce  poskytl  pomoc  druhé  lodi,  její posádce a jejím
    cestujícím, a pokud  je to možné, sdělil druhé  lodi jméno své
    vlastní lodi,  její domovský přístav  a nejbližší přístav,  do
    něhož pluje.

  2.   Všechny  pobřežní   státy  napomáhají   vytvoření,  provozu
a udržování přiměřené a účinné  pátrací záchranné služby za účelem
zajištění bezpečnosti na  moři a nad mořem a  tam, kde to vyžadují
okolnosti,  sjednávají za  tím účelem  oblastní dohody  o vzájemné
spolupráci se sousedními státy. 

                               Čl.99

                        Zákaz přepravy otroků

  Každý stát podnikne účinná opatření k zabraňování a k potrestání
přepravy  otroků na  lodích, které  jsou oprávněny  plout pod jeho
vlajkou, a k zabraňování zneužití své vlajky k tomuto účelu. Každý
otrok, který se  uchýlí na palubu některé lodi,  bez ohledu na to,
pod jakou vlajkou pluje, nabývá bez dalšího svobody. 

                              Čl.100

           Povinnost spolupracovat při potírání pirátství

  Všechny  státy  v  co  největší  míře  spolupracují při potírání
pirátství  na volném  moři nebo  na jakémkoli  jiném místě,  které
nepodléhá jurisdikci žádného státu. 

                              Čl.101

                         Definice pirátství

  Za pirátství se považují následující činy:
(a) jakýkoli protiprávní  čin násilí nebo  zadržení anebo jakýkoli
    loupežný  čin  spáchaný  k   soukromým  účelům  posádkou  nebo
    cestujícími soukromé lodi nebo soukromého letadla namířené:
     (i) na volném  moři proti jiné lodi  nebo letadlu anebo proti
         osobám nebo majetku na jejich palubě;
    (ii) proti lodi,  letadlu, osobám nebo majetku  v místě, které
         nepodléhá jurisdikci žádného státu;
(b) jakýkoli čin dobrovolné účasti  při použití lodi nebo letadla,
    jestliže ten, kdo se jich  dopouští, ví o skutečnostech, které
    vtiskují této lodi nebo tomuto letadlu charakter pirátské lodi
    nebo letadla;
(c) jakýkoli  čin,  který  má  za  účel  podněcovat  nebo  úmyslně
    usnadňovat čin uvedený v pododst. (a) nebo (b). 

                              Čl.102

          Pirátství válečné lodi, státní lodi nebo státního
         letadla, kterých se zmocnila vzbouřená posádka

  Pirátské činy,  tak jak jsou  definovány v článku  101, spáchané
válečnou  lodí,  státní  lodí  nebo  státním  letadlem, kterých se
zmocnila vzbouřená posádka, se považují za činy spáchané soukromou
lodí. 

                              Čl.103

                 Definice pirátské lodi nebo letadla

  Za  pirátské  jsou  považovány  lodě  nebo  letadla,  které jsou
osobami,  pod  jejichž  skutečnou  kontrolou  se nacházejí, určeny
k spáchání  některého  z  činů  uvedených  v  článku 101. To platí
i pokud jde o  lodě nebo letadla, kterých bylo  použito k spáchání
takových  činů, jestliže  zůstávají pod  kontrolou osob,  které se
těchto činů dopustily. 

                              Čl.104

              Zachování nebo ztráta státní příslušnosti
                   pirátské lodi nebo letadla

  Loď  nebo  letadlo  si  může  ponechat  svou  státní příslušnost
i přesto, že se přeměnilo v  pirátskou loď nebo letadlo. Zachování
nebo ztrátu  státní příslušnosti určuje zákon  státu, který udělil
tuto státní příslušnost. 

                              Čl.105

                 Zabavení pirátské lodi nebo letadla

  Na volném  moři nebo na kterémkoli  jiném místě, které nepodléhá
jurisdikci žádného  státu, může každý  stát zabavit pirátskou  loď
nebo  letadlo anebo  loď nebo  letadlo uchvácené  piráty a  jsoucí
v jejich moci a zatknout osoby  a zabavit majetek na palubě. Soudy
státu, který provedl zabavení,  mohou rozhodnout o sankcích, které
mají být  uloženy, jakož i  o opatřeních, která  mají být učiněna,
pokud jde o tato letadla, lodě  a majetek, s výhradou práv třetích
stran jednajících v dobré víře. 

                              Čl.106

           Odpovědnost za zabavení bez dostatečných důvodů

  Stát,  který bez  dostatečného důvodu  zabavil loď  nebo letadlo
podezřelé   z  pirátství,   je  odpovědný   státu,  jehož   státní
příslušnost zabavená loď nebo letadlo měly, za všechny ztráty nebo
škody zabavením způsobené. 

                              Čl.107

            Lodě a letadla, které jsou oprávněné provést
                   zabavení z důvodu pirátství

  Zabavení z  důvodu pirátství může být  provedeno pouze válečnými
loděmi  nebo vojenskými  letadly  anebo  jinými loděmi  a letadly,
které  jsou zřetelně  označeny a   lze je  považovat za  lodě nebo
letadla ve státní službě a k tomuto účelu zmocněné. 

                              Čl.108

    Nedovolený obchod s omamnými jedy nebo psychotropními látkami

  1. Všechny státy spolupracují  při potírání nedovoleného obchodu
s omamnými  jedy a  psychotropními látkami  provozovaném na volném
moři v rozporu s mezinárodními úmluvami.

  2. Jakýkoli  stát, který má  rozumné důvody se  domnívat, že loď
plující pod jeho vlajkou se zabývá nedovoleným obchodem s omamnými
jedy  nebo   psychotropními  látkami,  může   požádat  jiné  státy
o spolupráci při potlačení takového obchodu. 

                              Čl.109

                 Neoprávněné vysílání z volného moře

  1.  Všechny  státy  spolupracují  při  potlačování neoprávněného
vysílání z volného moře.

  2. Pro  účely této Úmluvy "neoprávněné  vysílání" znamená přenos
zvukového  rádiového anebo  televizního  vysílání  z lodi  nebo ze
zařízení  na  volném  moři,  které  je  určeno  pro příjem širokou
veřejností  a  v  rozporu  s  mezinárodními  předpisy,  s výjimkou
tísňového volání.

  3. Jakákoli osoba, která  se zabývá neoprávněným vysíláním, může
být stíhána soudem:
(a) státu, pod jehož vlajkou loď pluje;
(b) státu, u něhož je zařízení registrováno;
(c) státu, jehož je tato osoba státním příslušníkem;
(d) jakéhokoli státu, kde vysílání může být zachyceno; nebo
(e) jakéhokoli  státu,  jehož  oprávněné  rádiové  spoje  jsou tím
    rušeny.

  4. Na volném moři může stát  mající jurisdikci v souladu s odst.
3 zadržet  podle článku  110 kteroukoli  osobu nebo  loď, která se
zabývá neoprávněným vysíláním, a zabavit vysílací přístroj. 

                              Čl.110

                       Právo na prohlídku lodi

  1.  S  výjimkou  případů,  kdy  se  činy  vměšování zakládají na
oprávněních  daných smlouvou,  nemůže válečná  loď, která  nepatří
mezi  lodě požívající  plné imunity  v souladu  s články  95 a 96,
provádět  zjišťování  totožnosti  této  lodi,  ledaže  je  důvodné
podezření, že:
(a) tato loď je používána k provozování pirátství;
(b) tato loď je používána k provozování obchodu s otroky;
(c) tato  loď je  používána k  provozování neoprávněného  vysílání
    a stát vlajky zmíněné válečné  lodi má jurisdikci podle článku
    109;
(d) tato loď je bez státní příslušnosti; anebo
(e) loď  plující pod  cizí  vlajkou  nebo odmítající  vztyčit svou
    vlajku má ve skutečnosti tutéž státní příslušnost jako zmíněná
    válečná loď.

  2. V  případech uvedených v  odst. 1 může  válečná loď přikročit
k ověření  práva lodi  používat vlajku,  pod kterou  pluje. Za tím
účelem může  k podezřelé lodi vyslat  člun pod velením důstojníka.
Trvá-li podezření i po prohlédnutí dokladů, může přikročit k další
prohlídce na palubě lodi, přičemž musí být zachovávána co největší
ohleduplnost.

  3. Ukáže-li se, že podezření  bylo neodůvodněné a že se zadržená
loď   nedopustila  žádného   činu,  který   by  takové   podezření
ospravedlňoval, musí být odškodněna  za všechny ztráty nebo škody,
které utrpěla.

  4.  Tato ustanovení  se mutatis  mutandis1) použijí  na vojenská
letadla.

  5.  Tato ustanovení  se vztahují  i k  jakýmkoli řádně zmocněným
lodím  nebo  letadlům,  které  jsou  zřetelně  označeny  a  lze je
považovat za loď nebo letadlo ve státní službě. 

                              Čl.111

                Právo na pronásledování bez přerušení

  1.  Cizí  loď  může  být  pronásledována,  jestliže se příslušné
orgány pobřežního státu důvodně  domnívají, že loď porušila právní
předpisy tohoto státu. Toto  pronásledování musí začít v okamžiku,
kdy je  cizí loď nebo  jeden z jejích  člunů uvnitř vnitrozemských
vod, souostrovních  vod, v pobřežním  moři nebo v  pásmu přilehlém
pronásledujícího státu  a může pokračovat  mimo hranice pobřežního
moře nebo  pásma přilehlého jen za  podmínky, že nebylo přerušeno.
Není nutné,  aby loď, která  nařídí cizí lodi  plující v pobřežním
moři  nebo  v  pásmu  přilehlém,  aby  zastavila,  se  tam  rovněž
nacházela v  okamžiku, kdy zmíněná loď  obdrží tento příkaz. Je-li
cizí loď uvnitř  pásma přilehlého, jak je definováno  v článku 33,
může být pronásledování zahájeno  pouze tehdy, došlo-li k porušení
práv, k jejichž ochraně bylo toto pásmo zřízeno.

  2. Právo  na pronásledování bez přerušení  se přiměřeně vztahuje
na  porušování  právních  předpisů  pobřežního  státu použitelných
v souladu s touto Úmluvou, které se týkají výlučné ekonomické zóny
nebo  kontinentálního  šelfu  včetně  bezpečnostních  pásem  kolem
zařízení  na  kontinentálním  šelfu,   k  nimž  došlo  ve  výlučné
ekonomické  zóně  nebo  na   kontinentálním  šelfu  včetně  těchto
bezpečnostních pásem.

  3.  Právo na  pronásledování zaniká,  jakmile pronásledovaná loď
vepluje  do pobřežního  moře  svého  vlastního státu  nebo třetího
státu.

  4. Pronásledování se považuje za zahájené jen za podmínky, že se
pronásledující loď přesvědčila takovými vhodnými prostředky, které
má k  dispozici, že pronásledovaná  loď nebo jeden  z jejích člunů
nebo jiné čluny tvořící  skupinu a používající pronásledovanou loď
jako  loď  mateřskou  jsou  uvnitř  hranic  pobřežního  moře  nebo
popřípadě v  přilehlém pásmu nebo ve  výlučné ekonomické zóně nebo
nad kontinentálním šelfem. Pronásledování může být zahájeno teprve
poté, když byl dán vizuální anebo zvukový signál k zastavení, a to
ze vzdálenosti umožňující cizí lodi, aby jej viděla anebo slyšela.

  5. Právo  na pronásledování může být  vykonáváno pouze válečnými
loděmi nebo  vojenskými letadly anebo  jinými loděmi nebo  letadly
určenými pro státní službu a zvláště k tomuto účelu zmocněnými.

  6. Je-li pronásledování prováděno letadlem:
(a) ustanovení odst. 1 až 4 se mutatis mutandis1) použijí na tento
    způsob pronásledování;
(b) letadlo,  které dává  příkaz  k  zastavení, musí  samo aktivně
    pronásledovat  loď,   dokud  nějaká  loď   nebo  jiné  letadlo
    pobřežního státu,  přivolané letadlem, se  nedostaví na místo,
    aby pokračovaly v pronásledování v případě, že by letadlo samo
    nebylo  schopno loď  zadržet. K  tomu, aby  zastavení lodi vně
    pobřežního moře bylo ospravedlněno, nestačí, aby letadlo pouze
    zjistilo, že  se loď dopustila  přestupku nebo je  v podezření
    z přestupku,  nebyl-li  této  lodi   dán  příkaz  k  zastavení
    a nebyla-li pronásledována tímto  letadlem nebo jinými letadly
    nebo loděmi, které pokračují v pronásledování bez přerušení.

  7. Propuštění  lodi zadržené na místě,  které podléhá jurisdikci
některého státu, a eskortované do  přístavu tohoto státu za účelem
přešetření  před příslušnými  orgány nemůže  být požadováno  pouze
z důvodu, že loď a její  eskorta propluly částí výlučné ekonomické
zóny  nebo  volného  moře,  jestliže  si  okolnosti  toto proplutí
vyžádaly.

  8. Byla-li  loď zastavena nebo  zadržena vně pobřežního  moře za
okolností, které neospravedlňují výkon práva na pronásledování bez
přerušení, bude odškodněna za každou  ztrátu nebo škodu, která tím
na ní nastala. 

                              Čl.112

           Právo klást podmořské kabely a dálkové potrubí

  1.  Všechny státy  mají právo  klást podmořské  kabely a dálkové
potrubí na dno volného moře za hranicemi kontinentálního šelfu.

  2. Na takové kabely a dálkové potrubí se použije článek 79 odst.
5. 

                              Čl.113

             Přerušení nebo poškození podmořského kabelu
                     nebo dálkového potrubí

  Každý stát přijme potřebné právní předpisy k zajištění toho, aby
bylo  považováno za  trestné přerušení  nebo poškození podmořského
kabelu pod volným mořem, které  by mohlo mít za následek přerušení
nebo  narušení telegrafického  anebo telefonického  spojení, jakož
i přerušení  nebo   poškození  podmořského  potrubí   nebo  kabelu
o vysokém napětí,  způsobené úmyslně nebo z  hrubé nedbalosti lodí
plující pod jeho vlajkou  nebo osobou podléhající jeho jurisdikci.
Toto ustanovení se vztahuje též na jednání, které je zaměřeno nebo
by  pravděpodobně  vedlo  k  takovému  přerušení  nebo  poškození.
Nevztahuje se však na  přerušení nebo poškození způsobené osobami,
které  by sledovaly  jen záchranu  svého života  nebo lodi, což je
oprávněné,  a  učinily  přitom   všechna  nezbytná  opatření,  aby
zabránily takovému přerušení nebo poškození. 

                              Čl.114

             Přerušení nebo poškození podmořského kabelu
             nebo dálkového potrubí majitelem jiného
            podmořského kabelu nebo dálkového potrubí

  Každý stát přijme potřebné právní předpisy k zajištění toho, aby
osoby,  které podléhají  jeho jurisdikci  a jsou  vlastníky kabelu
nebo  dálkového potrubí  na volném  moři a  které při kladení nebo
opravě tohoto kabelu nebo dálkového potrubí způsobí přerušení nebo
poškození jiného  kabelu nebo dálkového potrubí,  nesly náklady na
opravu. 

                              Čl.115

     Odškodnění újmy, ke které došlo ve snaze zabránit poškození
            podmořského kabelu nebo dálkového potrubí

  Každý stát přijme potřebné právní  předpisy k zajištění toho, že
vlastníci  lodí,  kteří  mohou  prokázat,  že  ve  snaze  zabránit
poškození  podmořského kabelu  nebo potrubí  obětovali kotvu,  síť
anebo  jakékoli jiné  rybářské zařízení  a předem  učinili všechna
rozumná  opatření, aby  tomu předešli,  byli odškodněni vlastníkem
tohoto kabelu nebo potrubí. 

                              Oddíl 2:
   ZACHOVÁVÁNÍ ŽIVÝCH ZDROJŮ VOLNÉHO MOŘE A HOSPODAŘENÍ S NIMI

                              Čl.116

                   Právo na rybolov na volném moři

  Všechny státy  mají právo na  to, aby jejich  státní příslušníci
provozovali rybolov na volném moři s výhradou dodržování:
(a) jejich smluvních závazků;
(b) práv a povinností, jakož i zájmů pobřežního státu stanovených,
    mimo jiné, v článku 63 odst. 2 a v článcích 64 až 67; a
(c) ustanovení tohoto oddílu. 

                              Čl.117

          Povinnost států přijmout opatření na zachovávání
živých zdrojů volného moře, pokud jde o jejich státní příslušníky

  Všechny  státy  mají   povinnost  přijímat  anebo  spolupracovat
s jinými  státy  při  přijímání  takových  opatření  ohledně svých
státních příslušníků,  která jsou nezbytná  pro zachovávání živých
zdrojů volného moře. 

                              Čl.118

          Spolupráce států při hospodaření s živými zdroji
                      a jejich zachovávání

  Státy  vzájemně  spolupracují  při  hospodaření  s živými zdroji
v oblastech volného moře a  při jejich zachovávání. Státy, jejichž
státní příslušníci  využívají tytéž živé zdroje  nebo různé zdroje
ve stejné  oblasti, zahájí jednání se  záměrem přijmout prostředky
nezbytné pro zachovávání příslušných  živých zdrojů. Podle potřeby
spolupracují  při  přijímání  opatření  nezbytných pro zachovávání
příslušných   živých  zdrojů.   Za  tímto   účelem  podle  potřeby
spolupracují při zřizování oblastních rybářských organizací. 

                              Čl.119

               Zachovávání živých zdrojů volného moře

  1.  Při  určování  přípustného  úlovku  a  při  přijímání jiných
opatření  za  účelem  zachovávání  živých  zdrojů  ve volném moři,
státy:
(a) na  základě nejnovějších  vědeckých údajů  dostupných dotčeným
    státům  učiní opatření  zaměřená na  zachovávání a  obnovování
    populací lovných  druhů na úrovních,  které umožňují maximální
    stálou    těžbu   těchto    zdrojů,   určenou   odpovídajícími
    ekologickými  a ekonomickými  faktory, čítajíc  v to  zvláštní
    požadavky  rozvojových   zemí,  a  beroucí   v  úvahu  způsoby
    rybolovu, vzájemnou  závislost druhů a  všeobecně doporučované
    podoblastní,  oblastní  a  univerzální  mezinárodní  minimální
    standardy;
(b) uváží i  možné důsledky pro  druhy přidružené k  lovným druhům
    a na  nich  závislé  s  cílem  udržení  nebo obnovení populací
    takových  přidružených nebo  závislých druhů  nad úroveň,  pod
    kterou by jejich reprodukce byla vážně ohrožena.

  2. Dostupné  vědecké informace, statistiky  o úlovku a  rybolovu
a jiné údaje týkající se zachovávání  rybích druhů budou za účasti
všech  dotčených  států  podle  potřeby  a  na pravidelném základě
poskytovány     a    vyměňovány     prostřednictvím    příslušných
podoblastních,    oblastních    a    univerzálních   mezinárodních
organizací.

  3.  Dotčené státy  zajistí, aby  opatření na  zachovávání živých
zdrojů a  jejich provádění formálně  ani fakticky nediskriminovaly
rybáře kteréhokoli státu. 

                              Čl.120

                            Mořští savci

  Článek 65  se rovněž vztahuje  na zachovávání mořských  savců ve
volném moři a na hospodaření s nimi. 

                             ČÁST VIII:
                          REŽIM OSTROVŮ

                              Čl.121

                            Režim ostrovů

  1.  Ostrov je  přírodou vytvořená  oblast země  obklopená vodou,
která je při přílivu nad vodou.

  2.  S  výjimkou  ustanovení  odst.  3  stanoví se pobřežní moře,
přilehlé  pásmo,  výlučná  ekonomická  zóna  a  kontinentální šelf
ostrova v souladu s ustanoveními této Úmluvy, která se vztahují na
jiná pevninská území.

  3.  Skály,   které  neumožňují  trvalé   osídlení  nebo  vlastní
ekonomickou  existenci,  nemají   výlučnou  ekonomickou  zónu  ani
kontinentální šelf. 

                              ČÁST IX:
                  UZAVŘENÁ A POLOUZAVŘENÁ MOŘE

                              Čl.122

                              Definice

  Pro  účely této  Úmluvy "uzavřené  a polouzavřené  moře" znamená
záliv, pánev nebo  moře obklopené dvěma nebo více  státy a spojené
s volným mořem úzkou výpustí nebo sestávající zcela nebo především
z pobřežních  moří a  výlučných  ekonomických  zón dvou  nebo více
pobřežních států. 

                              Čl.123

  Spolupráce států hraničících s uzavřeným nebo polouzavřeným mořem

  Státy, které  hraničí s uzavřeným  nebo polouzavřeným mořem,  by
měly  vzájemně spolupracovat  při výkonu  svých práv  a povinností
vyplývajících  z  této  Úmluvy.  Za  tím  účelem budou, přímo nebo
prostřednictvím příslušné oblastní organizace, usilovat o:
(a) koordinaci   hospodaření   s   živými   zdroji   moře,  jejich
    zachovávání, průzkumu a využívání;
(b) koordinaci uplatňování  jejich práv a povinností  s ohledem na
    ochranu a uchování mořského prostředí;
(c) koordinaci  politiky  jejich  vědeckého  výzkumu  a realizaci,
    podle   potřeby,   společných   programů   vědeckého   výzkumu
    v oblasti;
(d) přizvání jiných dotčených  států nebo mezinárodních organizací
    ke  spolupráci  při   uplatňování  ustanovení  tohoto  článku,
    bude-li to účelné. 

                               ČÁST X:
     PRÁVO VNITROZEMSKÝCH STÁTŮ NA PŘÍSTUP K MOŘI A OD MOŘE
                       A SVOBODA TRANZITU

                              Čl.124

                              Definice

  1. Pro účely této Úmluvy:
(a) "vnitrozemský stát" znamená stát, který nemá mořské pobřeží;
(b) "tranzitní stát" znamená stát, ať  s mořským pobřežím nebo bez
    něho, jehož  územím prochází tranzitní  přeprava a který  leží
    mezi vnitrozemským státem a mořem;
(c) "tranzitní přeprava"  znamená přepravu osob,  zavazadel, zboží
    a dopravních prostředků  územím jednoho nebo  více tranzitních
    států, je-li  průjezd takovým územím,  bez nebo s  překládkou,
    skladováním,   rozdělováním   nákladu   nebo   změnou  způsobu
    přepravy, pouze  částí celé cesty, která  začíná nebo končí na
    území vnitrozemského státu;
(d) "dopravní prostředky" znamená:
     (i) železniční dopravní prostředky,  námořní, jezerní a říční
         plavidla a silniční vozidla;
    (ii) nosiče  a  tažná  zvířata  tam,  kde  to  místní podmínky
         vyžadují.

  2. Vnitrozemské státy a tranzitní státy mohou po vzájemné dohodě
zařadit mezi dopravní prostředky potrubí a plynovody, jakož i jiné
dopravní prostředky než ty, které jsou zahrnuty v odst. 1. 

                              Čl.125

        Právo na přístup k moři a od moře a svoboda tranzitu

  1. Vnitrozemské státy mají právo na  přístup k moři a od moře za
účelem výkonu práv stanovených touto Úmluvou včetně práv, která se
týkají svobody volného moře a  společného dědictví lidstva. Za tím
účelem   vnitrozemské   státy   požívají   práva  tranzitu  územím
tranzitních států veškerými dopravními prostředky.

  2. Podmínky  a způsoby výkonu  svobody tranzitu budou  dohodnuty
mezi   vnitrozemskými   státy   a   dotčenými   tranzitními  státy
prostřednictvím   dvoustranných,  podoblastních   nebo  oblastních
dohod.

  3. Tranzitní  státy mají při  výkonu své plné  svrchovanosti nad
svým územím právo učinit veškerá nezbytná opatření, aby zajistily,
že práva a usnadnění pro vnitrozemské státy stanovená v této Části
nebudou nijak zasahovat do jejich oprávněných zájmů. 

                              Čl.126

              Vynětí z použití doložky nejvyšších výhod

  Ustanovení  této Úmluvy,  jakož  i  zvláštní dohody  týkající se
výkonu  práva na  přístup k  moři a  od moře,  která stanoví práva
a usnadnění   s   ohledem    na   zvláštní   geografickou   polohu
vnitrozemských  států, jsou  vyňata z  použití doložky  nejvyšších
výhod. 

                              Čl.127

               Celní povinnosti, daně a jiné poplatky

  1.   Tranzitní   přeprava   nebude   podrobena   žádným   celním
povinnostem,  daním  anebo  jiným  poplatkům  s  výjimkou poplatků
ukládaných za zvláštní služby  poskytované v souvislosti s takovou
přepravou.

  2.  Tranzitní dopravní  prostředky a  jiná usnadnění poskytovaná
vnitrozemským  státům  a  jimi  využívaná  nepodléhají  daním nebo
poplatkům vyšším,  než jsou daně a  poplatky ukládané za používání
dopravních prostředků tranzitního státu. 

                              Čl.128

                  Volná pásma a jiná celní zařízení

  Pro  usnadnění tranzitní  přepravy mohou  být ve  vstupních nebo
výstupních  přístavech  tranzitních  států  po  dohodě mezi těmito
státy a vnitrozemskými státy zřizována svobodná pásma a jiná celní
zařízení. 

                              Čl.129

   Spolupráce při budování nebo zlepšování  dopravních prostředků

  Nejsou-li v tranzitním státě  dopravní prostředky, kterými by se
uskutečňovala svoboda tranzitu, anebo jsou-li stávající prostředky
včetně   přístavních   zařízení   a   vybavení   v  každém  ohledu
nedostatečné, mohou  tranzitní státy a  dotčené vnitrozemské státy
spolupracovat při jejich budování nebo zlepšování. 

                              Čl.130

            Opatření k zamezení nebo odstranění zpoždění
anebo jiných potíží technického charakteru při tranzitní přepravě

  1. Tranzitní  státy činí veškerá  vhodná opatření, aby  zamezily
zpožděním anebo jiným potížím technického charakteru při tranzitní
přepravě.

  2. Dojde-li  k takovým zpožděním anebo  potížím, budou příslušné
úřady   tranzitních   států   a   dotčených  vnitrozemských  států
spolupracovat za účelem jejich urychleného odstranění. 

                              Čl.131

               Stejné zacházení v námořních přístavech

  Lodím,  které  plují  pod   vlajkami  vnitrozemských  států,  se
v námořních  přístavech  dostane  stejného  zacházení,  jakého  se
dostává jiným cizím lodím. 

                              Čl.132

              Poskytování větších tranzitních usnadnění

  Z  této  Úmluvy  nijak  nevyplývá  odnětí tranzitních usnadnění,
která  jsou větší  než usnadnění  stanovená touto  Úmluvou a která
jsou  dohodnuta účastnickými  státy anebo  poskytována účastnickým
státem.  Tato  Úmluva  rovněž  není  na  újmu  poskytnutí  větších
usnadnění v budoucnosti. 

                              ČÁST XI:
                             OBLAST

                              Oddíl 1:
                      VŠEOBECNÁ USTANOVENÍ

                              Čl.133

                              Definice

  Pro účely této Části:
(a) "zdroji" se  rozumí všechny tuhé, tekuté  nebo plynné nerostné
    zdroje nacházející se v Oblasti  na mořském dně anebo pod ním,
    včetně polymetalických konkrecí;
(b) zdroje vytěžené z Oblasti se uvádějí jako "nerosty". 

                              Čl.134

                    Rozsah působnosti této Části

  1. Tato Část se vztahuje na Oblast.

  2. Činnost v Oblasti se řídí ustanoveními této Části.

  3. Požadavky, které se týkají uložení a zveřejnění námořních map
nebo   seznamů  geografických   souřadnic  znázorňujících  hranice
uvedené v článku 1 odst. 1, jsou uvedeny v Části VI.

  4.  Nic v  tomto článku  se nedotýká  stanovení vnějších  hranic
kontinentálního šelfu  v souladu s Částí  VI anebo platnosti dohod
týkajících se  delimitace mezi státy,  které mají protilehlé  nebo
sousedící pobřeží. 

                              Čl.135

         Právní status vod a vzdušného prostoru nad Oblastí

  Ani tato Část ani jakákoli  práva na jejím základě přiznaná nebo
vykonávaná se nedotýkají právního statusu vod ležících nad Oblastí
ani vzdušného prostoru nad těmito vodami. 

                              Oddíl 2:
               ZÁSADY UPRAVUJÍCÍ ČINNOST V OBLASTI

                              Čl.136

                      Společné dědictví lidstva

  Oblast a její zdroje jsou společným dědictvím lidstva. 

                              Čl.137

                Právní status Oblasti a jejích zdrojů

  1. Žádný stát nemůže uplatňovat nebo vykonávat svrchovanost nebo
svrchovaná  práva nad  jakoukoli  částí  Oblasti anebo  nad jejími
zdroji a rovněž tak si žádný  stát nebo fyzická či právnická osoba
nemůže  přivlastnit  žádnou  její  část.  Žádný  takový nárok nebo
vykonávání  svrchovanosti   nebo  svrchovaných  práv   ani  takové
přivlastnění nebudou uznány.

  2. Všechna  práva na zdroje  Oblasti náleží lidstvu  jako celku,
jehož jménem působí Úřad. Tyto zdroje nepodléhají zcizení. Nerosty
získané z Oblasti mohou být zcizeny  pouze v souladu s touto Částí
a s pravidly, předpisy a postupy Úřadu.

  3.  Žádný   stát  nebo  fyzická   či  právnická  osoba   nemohou
uplatňovat,  získávat  nebo  vykonávat  práva  týkající se nerostů
získaných  z Oblasti  jinak než   v souladu  s touto  Částí. Jinak
nebude  žádné takové  uplatnění, získání  nebo vykonávání takových
práv uznáno. 

                              Čl.138

  Všeobecné vykonávání práv a povinností států ve vztahu k Oblasti

  Práva a  povinnosti států, které  se týkají Oblasti,  se v zájmu
zachování míru a bezpečnosti  a podporování mezinárodní spolupráce
a vzájemného    porozumění   všeobecně    vykonávají   v   souladu
s ustanoveními  této Části,  se zásadami  obsaženými v  Chartě OSN
a s jinými normami mezinárodního práva. 

                              Čl.139

     Odpovědnost za zajištění dodržování a odpovědnost za škodu

  1. Účastnické státy jsou odpovědné za to, že zajistí, že činnost
v Oblasti,  prováděná  ať  už  účastnickými  státy  nebo  státními
podniky,  fyzickými  či  právnickými  osobami,  které  mají státní
příslušnost  účastnických  států  anebo  které  se  nacházejí  pod
účinnou   kontrolou  účastnických   států  nebo   jejich  státních
příslušníků,  bude  prováděna  v  souladu  s  touto  Částí. Stejná
odpovědnost se vztahuje na mezinárodní organizace, které provádějí
činnost v Oblasti.

  2. Bez újmy ustanovením  norem mezinárodního práva a ustanovením
článku  22 Přílohy  III, škoda,  která byla  způsobena v  důsledku
neplnění  odpovědnosti podle  této Části  účastnickým státem  nebo
mezinárodní organizací,  nese s sebou  soukromoprávní odpovědnost;
společně  působící  účastnické  státy  nebo mezinárodní organizace
nesou  společnou a  nerozdílnou odpovědnost.  Účastnický stát však
není odpovědný za škodu způsobenou neplněním ustanovení této Části
osobou, kterou  navrhl podle článku 153  odst. 4 a podle  článku 4
odst. 4 Přílohy III.

  3. Účastnické státy, které  jsou členy mezinárodních organizací,
učiní  příslušná  opatření,  aby  zajistily  plnění  tohoto článku
s ohledem na takové organizace. 

                              Čl.140

                          Prospěch lidstva

  1.  Činnost v  Oblasti, tak  jak je  konkrétně stanovena  v této
Části,  se provádí  ku prospěchu  lidstva jako  celku nezávisle na
geografické poloze států, ať  pobřežních nebo vnitrozemských, a se
zvláštním ohledem  na zájmy a potřeby  rozvojových států a národů,
které nedosáhly plné nezávislosti  nebo jiného autonomního statusu
uznávaného OSN  v souladu s rezolucí  Valného shromáždění 1514(XV)
a s jinými příslušnými rezolucemi Valného shromáždění.

  2.  Úřad   za  pomoci  jakéhokoli   vhodného  mechanismu  a   na
nediskriminačním základě zajistí  spravedlivé rozdělení finančních
a jiných  ekonomických  výhod  plynoucích  z  činnosti  v  Oblasti
v souladu s článkem 160 odst. 2 (f) (i). 

                              Čl.141

             Využívání Oblasti výlučně pro mírové účely

  Oblast je otevřena pro využívání  výlučně pro mírové účely všemi
státy,  ať  už  pobřežními  nebo  vnitrozemskými, bez diskriminace
a aniž by byla dotčena jiná ustanovení této Části. 

                              Čl.142

              Práva a oprávněné zájmy pobřežních států

  1. Pokud jde  o naleziště zdrojů v Oblasti,  činnosti v Oblasti,
které   leží  za   hranicemi  národní   jurisdikce,  se  provádějí
s náležitým  ohledem   na  práva  a   oprávněné  zájmy  jakéhokoli
pobřežního státu, v jehož  jurisdikci se taková naleziště částečně
nacházejí.

  2.  Aby bylo  zamezeno porušování  takových práv  a zájmů,  bude
dotčený  stát  konzultován  včetně  systému předchozího uvědomění.
V případech, kdy činnost v Oblasti  vede k využívání zdrojů, které
se nacházejí  v národní jurisdikci, se  vyžaduje předchozí souhlas
dotčeného pobřežního státu.

  3.  Ani tato  Část ani  jakákoli práva  přiznaná nebo vykonávaná
podle  ní  se  nedotýkají  práv  pobřežních  států přijmout taková
opatření,  která  odpovídají   příslušným  ustanovením  Části  XII
a která  mohou  být  nezbytná  pro  předcházení,  zmírňování  nebo
odstranění  vážného nebezpečí,  které hrozí  jejich pobřeží, anebo
zájmy s tím  spojené v důsledku znečištění nebo  jeho hrozby anebo
jiných  nebezpečných událostí  vyplývajících z  činnosti v Oblasti
nebo touto činností způsobených. 

                              Čl.143

                        Mořský vědecký výzkum

  1.  Mořský  vědecký  výzkum  v  Oblasti  je prováděn výlučně pro
mírové účely a  ku prospěchu lidstva jako celku  v souladu s Částí
XIII.

  2.  Úřad  může  provádět  mořský  vědecký  výzkum, který se týká
Oblasti  a  jejích  zdrojů,  a   může  za  tímto  účelem  uzavírat
kontrakty.  Úřad  podporuje  provádění  mořského vědeckého výzkumu
v Oblasti,  koordinuje  a   rozšiřuje  výsledky  takového  výzkumu
a analýz, pokud budou dostupné.

  3.  Účastnické  státy  mohou   provádět  mořský  vědecký  výzkum
v Oblasti;  podporují  mezinárodní  spolupráci  v mořském vědeckém
výzkumu v Oblasti prostřednictvím:
(a) účasti  na  mezinárodních   programech  a  podpory  spolupráce
    v mořském  vědeckém výzkumu  za pomoci  odborníků různých zemí
    a Úřadu;
(b) zajišťování   vypracování   programů    Úřadem   nebo   jinými
    mezinárodními  organizacemi,  podle   možnosti,  ku  prospěchu
    rozvojových států a technicky méně vyspělých států za účelem:
      (i) posílení jejich výzkumného potenciálu;
     (ii) zaškolování   jejich   odborníků   a   odborníků   Úřadu
          v metodách a aplikaci výzkumu;
    (iii) podpory  zaměstnávání  jejich  kvalifikovaných odborníků
          při výzkumu v Oblasti;
(c) účinného  rozšiřování výsledků  výzkumu a  analýz, pokud budou
    dostupné,  podle okolností  buď za  pomoci Úřadu,  nebo jiných
    mezinárodních institucí. 

                              Čl.144

                         Převod technologie

  1. Úřad činí v souladu s touto Úmluvou opatření:
(a) na získávání technologie a vědeckých poznatků, které se týkají
    činnosti v Oblasti; a
(b) na   podporu   a   povzbuzování   převodu  takové  technologie
    a vědeckých  poznatků  rozvojovým   státům  tak,  aby  všechny
    účastnické státy z toho měly prospěch.

  2.  Za tímto  účelem Úřad  a účastnické  státy spolupracují  při
podpoře převodu technologie a  vědeckých poznatků, které se týkají
činnosti  v Oblasti  tak, aby  Podnik a  všechny účastnické  státy
z toho měly prospěch. Zvláště podněcují a podporují:
(a) programy  převodu  technologie  Podniku  a  rozvojovým  státům
    s ohledem na činnost v Oblasti, včetně, mimo jiné, usnadňování
    přístupu Podniku  a rozvojových států  k příslušné technologii
    podle spravedlivých a rozumných způsobů a podmínek;
(b) opatření  zaměřená  na  rozvoj  technologie  Podniku a vlastní
    technologie  rozvojových  států,  zvláště  tím,  že  poskytují
    odborníkům Podniku a rozvojových států příležitosti pro výcvik
    v mořské  vědě a  technologii a  k jejich  plnému zapojení  do
    činnosti v Oblasti. 

                              Čl.145

                     Ochrana mořského prostředí

  Aby  byla  zajištěna  účinná  ochrana  mořského  prostředí  před
škodlivými  vlivy,  které  mohou  vzniknout  v  důsledku  činnosti
v Oblasti,  provádějí  se  nezbytná  opatření  v  souladu  s touto
Úmluvou. Za tímto účelem  přijme Úřad příslušná pravidla, předpisy
a postupy, mimo jiné, pokud jde o:
(a) ochranu,  snížení a  kontrolu znečišťování  a jiných nebezpečí
    pro mořské prostředí včetně pobřeží a zasahování do ekologické
    rovnováhy mořského prostředí,  přičemž zvláštní pozornost bude
    věnována  potřebě  ochrany  před  škodlivými  účinky  takových
    činností, jako jsou vrtání,  bagrování, hloubení, zbavování se
    odpadu  a  stavba,  provoz  nebo  údržba  zařízení,  dálkových
    potrubí  a  jiných  zařízení,   která  mají  vztah  k  takovým
    činnostem;
(b) ochranu a zachovávání přírodních  zdrojů oblasti a zabraňování
    poškození flóry a fauny mořského prostředí. 

                              Čl.146

                       Ochrana lidského života

  K zajištění účinné ochrany lidského  života, pokud jde o činnost
v Oblasti, se  provádějí nezbytná opatření.  Za tímto účelem  Úřad
přijímá příslušná  pravidla, předpisy a  postupy, aby se  doplnilo
stávající mezinárodní právo obsažené v příslušných smlouvách. 

                              Čl.147

        Přizpůsobení činnosti v Oblasti a v mořském prostředí

  1.  Činnost v  Oblasti se   provádí s  rozumným ohledem  na jiné
činnosti v mořském prostředí.

  2.   Zařízení,  která   se  používají   pro  provádění  činnosti
v Oblasti, podléhají následujícím podmínkám:
(a) taková zařízení budou  umísťována, přemísťována a odstraňována
    pouze  v  souladu  s  touto  Částí  a podle pravidel, předpisů
    a postupů Úřadu.  Umístění,  přemístění a  odstranění takových
    zařízení musí být řádně zveřejněno  a musí být udržovány stálé
    výstražné prostředky upozorňující na jejich umístění;
(b) taková zařízení  nesmějí být umístěna tam,  kde mohou překážet
    užívání uznaných námořních koridorů důležitých pro mezinárodní
    plavbu anebo v oblastech intenzivnějšího rybolovu;
(c) kolem takových zařízení se  zřídí vhodně označené bezpečnostní
    zóny,  aby  zajistily  jak   bezpečnost  námořní  plavby,  tak
    i samotných zařízení. Tvar  a umístění takových bezpečnostních
    zón  nebude  mít  formu  pásu,  který  by  bránil  oprávněnému
    přístupu lodí do zvláštních  mořských zón anebo námořní plavbě
    mezinárodními koridory;
(d) taková zařízení se využívají výlučně pro mírové účely;
(e) taková  zařízení  nemají  status  ostrovů.  Nemají své vlastní
    pobřežní  moře a  jejich  přítomnost  nemá vliv  na delimitaci
    pobřežního moře, výlučné  ekonomické zóny nebo kontinentálního
    šelfu.

  3.  Jiné činnosti  v mořském  prostředí se  provádějí s rozumným
ohledem na činnost v Oblasti. 

                              Čl.148

            Účast rozvojových států na činnosti v Oblasti

  Účinná  účast  rozvojových  států   na  činnosti  v  Oblasti  se
podporuje,  jak  je  zvlášť  stanoveno  v  této Části, s náležitým
ohledem na jejich zvláštní zájmy a  potřeby, z nich pak zejména na
zvláštní potřebu vnitrozemských a geograficky znevýhodněných států
překonat  překážky vyplývající  z jejich  nevýhodné polohy  včetně
vzdálenosti od Oblasti a obtížného přístupu k ní a od ní. 

                              Čl.149

                 Archeologické a historické předměty

  Všechny  předměty  archeologické  a  historické  povahy nalezené
v Oblasti  budou  uchovány  nebo  se  s  nimi  naloží ku prospěchu
lidstva jako celku, a to  se zvláštním ohledem na přednostní práva
státu nebo  země původu nebo  státu kulturního původu  anebo státu
historického a archeologického původu. 

                              Oddíl 3:
                    VYUŽÍVÁNÍ ZDROJŮ OBLASTI

                              Čl.150

                      Zásady činnosti v Oblasti

  Činnost v Oblasti, tak jak  je konkrétně stanovena v této Části,
se provádí takovým způsobem, aby podporovala zdravý rozvoj světové
ekonomiky a vyvážený růst  mezinárodního obchodu a aby podporovala
mezinárodní spolupráci  pro všestranný rozvoj  všech zemí, zvláště
rozvojových států, s cílem zajistit:
(a) rozvoj zdrojů Oblasti;
(b) řádné,  bezpečné  a  racionální  zacházení  se zdroji Oblasti,
    včetně efektivního provádění činnosti  v Oblasti, v souladu se
    zdravými   zásadami   zachovávání   zdrojů   a  vyvarování  se
    zbytečných ztrát;
(c) rozšíření   možností  účasti   na  takové   činnosti,  zvláště
    v souladu s články 144 a 148;
(d) účast  Úřadu   na  příjmech  a   převodu  technologie  Podniku
    a rozvojovým státům, jak je stanoveno v této Úmluvě;
(e) růst  dosažitelnosti  nerostů  získávaných  z  Oblasti,  podle
    potřeby společně  s nerosty získávanými  z jiných zdrojů  tak,
    aby bylo zajištěno zásobování spotřebitelů takovými nerosty;
(f) podporu  spravedlivých a  stálých cen  nerostů získávaných jak
    z Oblasti,  tak  i  z  jiných  zdrojů,  výhodných  pro výrobce
    a poctivých pro  spotřebitele, a podporu  dlouhodobé rovnováhy
    mezi nabídkou a poptávkou;
(g) rozšíření možností pro všechny účastnické státy, bez ohledu na
    jejich sociální a ekonomické zřízení nebo geografickou polohu,
    účastnit  se  na  využívání   zdrojů  Oblasti  a  na  zamezení
    monopolizace činnosti v Oblasti;
(h) ochranu  rozvojových států  před nepříznivými  vlivy na jejich
    hospodářství  nebo na  jejich příjmy  z vývozu,  které by byly
    výsledkem snížení ceny příslušného nerostu nebo snížení objemu
    jeho vývozu,  pokud by takové snížení  bylo způsobeno činností
    v Oblasti, jak je stanoveno v článku 151;
(i) rozvoj společného dědictví ve prospěch lidstva jako celku; a
(j) podmínky pro  přístup na trhy pro  dovoz nerostů produkovaných
    ze  zdrojů  Oblasti  a  pro  dovoz  komodit z takových nerostů
    produkovaných, které  nemají být výhodnější  než nejvýhodnější
    podmínky uplatňované na dovoz z jiných zdrojů. 

                              Čl.151

                            Zásady těžby

  1. (a)  Aniž by byly  dotčeny cíle stanovené  v článku 150  a za
účelem provádění  pododst. (h) tohoto  článku, Úřad, který  působí
prostřednictvím stávajících orgánů  anebo takových nových ujednání
či dohod,  které budou vhodné  a jichž se  účastní všechny dotčené
strany, včetně  výrobců a spotřebitelů,  provádí opatření nezbytná
pro  podporu   růstu,  efektivnosti  a  stálosti   trhů  s  těmito
komoditami  produkovanými z  nerostů získaných  z Oblasti  za ceny
výhodné pro výrobce a poctivé pro spotřebitele. Všechny účastnické
státy spolupracují za tímto účelem.

    (b) Úřad  má právo účastnit  se jakékoli komoditní  konference
jednající o  těchto komoditách, které  se účastní všechny  dotčené
strany,  včetně  výrobců  a  spotřebitelů.  Úřad  má právo stát se
stranou  jakéhokoli ujednání  nebo dohody,  které budou  výsledkem
takových konferencí.  Účast Úřadu v  jakýchkoli orgánech zřízených
podle těchto ujednání  nebo dohod se týká produkce  v Oblasti a je
v souladu s příslušnými pravidly těchto orgánů.

    (c) Úřad plní své závazky  podle ujednání nebo dohod uvedených
v tomto    odstavci    způsobem,    který    zajišťuje    jednotné
a nediskriminační  provádění,   pokud  jde  o   veškerou  produkci
dotčených nerostů v Oblasti. V souladu s tím Úřad působí způsobem,
který   je   slučitelný   s   podmínkami   stávajících   kontraktů
a schválených plánů prací Podniku.

  2. (a) V průběhu  přechodného  období  určeného  v  odst.  3  se
         komerční produkce nebude provádět podle schváleného plánu
         prací do té doby, dokud provozovatel nepožádá o oprávnění
         k produkci  a takové  oprávnění mu  nebylo Úřadem vydáno.
         Taková  oprávnění  k  těžbě  nemohou  být  požadována ani
         vydána  dříve  než  pět  let  před  plánovaným  zahájením
         komerční  produkce  podle  plánu  prací,  pokud pravidla,
         předpisy  a postupy  Úřadu s  ohledem na  povahu a časový
         rozvrh projektu využívání nepředepisují jiné období.
     (b) V žádosti o oprávnění k  produkci provozovatel určí roční
         množství  předpokládané  těžby  niklu  podle  schváleného
         plánu  prací. Žádost  obsahuje rozdělení  nákladů rozumně
         vypočítaných tak, aby provozovateli bylo povoleno zahájit
         komerční produkci v plánované době.
     (c) Pro účely pododst. (a) a (b)  Úřad v souladu s článkem 17
         Přílohy III stanoví příslušné prováděcí požadavky.
     (d) Úřad   vydá   v   kterémkoli   roce   plánované  produkce
         v přechodném  období oprávnění  k produkci  na požadované
         úrovni, pokud souhrn této  úrovně a úrovní již povolených
         v roce vydání oprávnění  nepřevýší horní hranici produkce
         niklu vypočítanou podle odst. 4.
     (e) Vydané oprávnění k produkci a schválená žádost se stávají
         součástí schváleného plánu prací.
     (f) Jestliže je  žádost provozovatele o  oprávnění k produkci
         zamítnuta  podle  pododst.   (d),  provozovatel  se  může
         kdykoli opětovně obrátit se žádostí na Úřad.

  3. Přechodné období začíná pět let před 1. lednem roku, na který
se  plánuje  podle  schváleného   plánu  prací  zahájení  komerční
produkce.  Jestliže  je  zahájení  komerční  produkce  odloženo na
období  po  původně  plánovaném  roce,  začátek přechodného období
a původně vypočítaná  horní hranice produkce  se přiměřeně upraví.
Přechodné období trvá buď 25 let, nebo do konce revizní konference
uvedené v článku  155 anebo do dne, kdy  taková nová ujednání nebo
dohody uvedené  v odst. 1 vstoupí  v platnost, podle toho,  k čemu
dojde  dříve. Úřad  znovu nabyde  pravomoc pro  zbytek přechodného
období  stanovenou v  tomto  článku,  pokud uplyne  doba platnosti
uvedených ujednání  nebo dohod anebo se  tato ujednání nebo dohody
stanou z jakéhokoli důvodu neúčinnými.

  4. (a) Horní  hranice  produkce  pro  kterýkoli  rok přechodného
         období představuje souhrn:
          (i) rozdílu  mezi  hodnotami  vývojové  křivky  spotřeby
              niklu   vypočítané   podle   pododst.   (b)  na  rok
              bezprostředně  předcházející roku  zahájení komerční
              produkce   a  na   rok  bezprostředně  předcházející
              zahájení přechodného období; a
         (ii) 60 % rozdílu mezi hodnotami vývojové křivky spotřeby
              niklu  vypočítané  podle  pododst.  (b)  na  rok, ve
              kterém  se  žádá  o  oprávnění  k  těžbě,  a  na rok
              bezprostředně   předcházející    zahájení   komerční
              produkce.
       (b) Pro účely pododst. (a):
           (i) se  za   hodnoty  vývojové  křivky   používané  pro
               vypočítávání horní hranice  produkce niklu považují
               ty  roční hodnoty  vývojové křivky  spotřeby niklu,
               které byly vypočítány v roce, ve kterém bylo vydáno
               oprávnění k  produkci. Vývojová křivka  se odvozuje
               od  lineární  regrese  logaritmů  skutečné spotřeby
               niklu  za  poslední  patnáctileté  období, za které
               jsou takové údaje dostupné, přičemž čas se považuje
               za  nezávislou proměnlivou  veličinu. Tato vývojová
               křivka se uvádí jako původní vývojová křivka;
          (ii) jestliže roční míra vzrůstu původní vývojové křivky
               je  menší  než  3  %,  pak  se  za vývojovou křivku
               používanou  pro  určení  veličin  uvedených  v pod-
               odst.  (a)  považuje  místo  ní  ta, která prochází
               původní vývojovou křivkou v  bodě hodnoty pro první
               rok  příslušného  patnáctiletého  období,  a  ročně
               vzrůstá  o  3  %;  avšak  za  předpokladu, že horní
               hranice   produkce  stanovená   pro  kterýkoli  rok
               přechodného období nemůže v žádném případě převýšit
               rozdíl  mezi  hodnotou  původní  vývojové křivky na
               tento rok a hodnotou původní vývojové křivky na rok
               bezprostředně  předcházející  zahájení  přechodného
               období.

  5.  Úřad zajistí  Podniku pro  jeho počáteční  produkci množství
38 000 tun  niklu z dosažitelné horní  hranice produkce vypočítané
podle odst. 4.

  6.(a) Provozovatel  může v  kterémkoli roce  vyprodukovat o  8 %
        méně  nebo více,  než činí  roční úroveň  produkce nerostů
        z polymetalických  konkrecí  určených   v  jeho  oprávnění
        k produkci  za  předpokladu,  že  celkový  objem  produkce
        nebude  převyšovat  množství  určené  v  oprávnění.  Každé
        překročení  od 8  do 20   % v  kterémkoli roce  nebo každé
        překročení  v  prvním  a  v  následujících  dvou  za sebou
        jdoucích  letech,  ve  kterých   dojde  k  překročení,  se
        projedná s Úřadem, který  může požadovat, aby provozovatel
        pro pokrytí dodatečné produkce obdržel doplňkové oprávnění
        k produkci.
    (b) Žádosti o  taková doplňková oprávnění  k produkci posuzuje
        Úřad  pouze  po   projednání  všech  nevyřízených  žádostí
        provozovatelů,    kteří    dosud    neobdrželi   oprávnění
        k produkci,  a   s  náležitým  ohledem   na  jiné  podobné
        žadatele.  V kterémkoli  roce přechodného  období se  Úřad
        řídí   zásadou  nepřekročení   celkového  objemu  produkce
        povoleného na základě horní  hranice produkce. Úřad nevydá
        oprávnění k  produkci podle jakéhokoli  plánu prací, který
        překračuje množství 46 500 tun niklu ročně.

  7. Úroveň produkce jiných kovů,  jako jsou měď, kobalt a mangan,
získaných  z   polymetalických  konkrecí  vytěžených   na  základě
oprávnění k  produkci nebude vyšší  než úroveň produkce,  které by
bylo  dosaženo, kdyby  provozovatel produkoval  z těchto  konkrecí
nejvyšší množství  niklu podle tohoto  článku. K provedení  tohoto
odstavce přijme Úřad pravidla, předpisy  a postupy podle článku 17
Přílohy III.

  8.  Na  průzkum  a  těžbu  nerostů  z  Oblasti se vztahují práva
a povinnosti  týkající  se  nekalých  ekonomických  praktik  podle
příslušných mnohostranných obchodních  dohod. Při urovnávání sporů
vzniklých  podle tohoto  ustanovení účastnické  státy, které  jsou
stranami takových mnohostranných obchodních dohod, použijí způsoby
urovnávání sporů stanovené v takových dohodách.

  9. Úřad  je oprávněn přijetím  předpisů v souladu  s článkem 161
odst. 8 omezit úroveň těžby  nerostů z Oblasti, s výjimkou nerostů
produkovaných z konkrecí,  a to za takových podmínek  a s použitím
takových metod, které mohou být přiměřené.

  10.  Na doporučení  Rady, učiněné  na základě  návrhu Komise pro
hospodářské  plánování,  stanoví  Shromáždění  systém náhrad anebo
učiní   jiná  opatření   hospodářské  vyrovnávací   pomoci  včetně
spolupráce  s  odbornými  organizacemi  a  s  jinými mezinárodními
organizacemi,  se záměrem  pomoci těm  rozvojovým státům,  jejichž
vývozní  příjmy nebo  ekonomika utrpěly  vážné nepříznivé následky
v důsledku  snížení  ceny  příslušného  nerostu  nebo  objemu jeho
vývozu, pokud  takové snížení bylo  způsobeno činností v  Oblasti.
Úřad  na   žádost  zahájí  studium  problémů   těch  států,  které
pravděpodobně  budou nejvážněji  postiženy, aby  bylo dosaženo  co
největšího zmenšení jejich obtíží a  byla jim poskytnuta pomoc při
ekonomickém přizpůsobení. 

                              Čl.152

                   Výkon pravomocí a funkcí Úřadem

  1.  Úřad  nedopustí  diskriminaci   ve  výkonu  svých  pravomocí
a funkcí, včetně poskytování možností pro činnost v Oblasti.

  2.  Nicméně se  dovoluje věnovat  zvláštní pozornost  rozvojovým
státům,  včetně  zvláštní  pozornosti  vnitrozemským a geograficky
znevýhodněným státům tak, jak je výslovně stanoveno v této Části. 

                              Čl.153

                       Systém průzkumu a těžby

  1.   Úřad  jménem   lidstva  jako   celku  organizuje,   provádí
a kontroluje činnost  v Oblasti v  souladu s tímto  článkem, jakož
i s  jinými příslušnými  ustanoveními této  Části a  s příslušnými
Přílohami a s pravidly, předpisy a postupy Úřadu.

  2. Činnost v Oblasti provádějí, jak je stanoveno v odst. 3:
     (a) Podnik, a
     (b) ve spojení s Úřadem  účastnické státy nebo státní podniky
         nebo  fyzické  či  právnické  osoby,  které  mají  státní
         příslušnost  účastnických států  anebo jsou  těmito státy
         nebo  jejich  státními  příslušníky  účinně kontrolovány,
         jestliže  je  tyto  státy  nebo  jakákoli jejich skupina,
         která  odpovídá   požadavkům  stanoveným  v   této  Části
         a v Příloze III, navrhly.

  3.  Činnost v  Oblasti se  provádí v  souladu s formálním psaným
plánem  prací sestaveným  v souladu  s Přílohou  III a  schváleným
Radou  po prozkoumání  Právní a  technickou komisí.  V případě, že
činnost  v Oblasti  provádějí Úřadem  schváleným způsobem subjekty
uvedené v odst. 2 (b), má plán prací v souladu s článkem 3 Přílohy
III  podobu kontraktu.  Takové kontrakty  mohou stanovit  společná
ujednání v souladu s článkem 11 Přílohy III.

  4. Úřad provádí takovou kontrolu nad činností v Oblasti, jaká je
nezbytná,  aby  bylo  zajištěno  dodržování příslušných ustanovení
této  Části, Příloh,  které se  k ní  vztahují, pravidel, předpisů
a postupů  Úřadu a  plánů prací  schválených v  souladu s odst. 3.
V souladu s článkem 139 účastnické státy napomáhají Úřadu přijetím
všech nezbytných opatření se záměrem takové dodržování zajistit.

  5. Úřad  je oprávněn v  jakoukoli dobu učinit  jakákoli opatření
stanovená  touto  Částí,  aby  bylo  zajištěno  dodržování  jejích
ustanovení a  plnění kontrolních a řídících  funkcí, které jsou mu
svěřeny podle této Části nebo podle kteréhokoli kontraktu. Úřad má
právo dohlížet na veškerá zařízení v Oblasti užívaná v souvislosti
s činností v Oblasti.

  6.  Kontrakt  uzavřený  podle  odst.  3  zajistí  ochranu držby.
Kontrakt proto nemůže být  změněn, pozastaven nebo ukončen, ledaže
by se tak stalo v souladu s články 18 a 19 Přílohy III. 

                              Čl.154

                      Periodické přezkoumávání

  Každých  pět  let  poté,  co  tato  Úmluva  vstoupí  v platnost,
Shromáždění  provádí  obecné  a  systematické přezkoumání způsobu,
jakým  mezinárodní  režim  Oblasti  ustavený  touto Úmluvou působí
v praxi.  Na základě  tohoto přezkoumání  může Shromáždění  učinit
opatření  anebo  doporučit  jiným  orgánům,  aby učinily opatření,
která   umožní   zlepšit   působení   režimu,   a   to  v  souladu
s ustanoveními  a  postupy  této  Části  a  Příloh,  které se k ní
vztahují. 

                              Čl.155

                         Revizní konference

  1.  Patnáct  let  od  prvního  ledna  toho  roku, ve kterém bude
zahájena  komerční produkce  podle schváleného  plánu prací, svolá
Shromáždění  revizní konferenci  za účelem  revize těch ustanovení
této Části  a příslušných Příloh, kterými  se řídí systém průzkumu
a těžby  zdrojů  Oblasti.  Na  základě  zkušeností získaných během
tohoto období revizní konference podrobně projedná:
(a) zda  ustanovení této  Části, kterými  se řídí  systém průzkumu
    a těžby zdrojů  Oblasti, dosáhly ve všech  směrech svých cílů,
    včetně toho, zda prospěly lidstvu jako celku;
(b) zda  se  během  patnáctiletého  období  ve  vyhrazených dílech
    těžilo   efektivním   a   vyváženým   způsobem   ve   srovnání
    s nevyhrazenými díly;
(c) zda rozvoj a využívání Oblasti  a jejích zdrojů byly prováděny
    tak, aby  byl podpořen zdravý rozvoj  světové ekonomiky a růst
    mezinárodního obchodu;
(d) zda bylo zabráněno monopolizaci činnosti v Oblasti;
(e) zda byly plněny zásady obsažené v článcích 150 a 151; a
(f) zda systém vedl k  spravedlivému rozdělení prospěchu získaného
    z činnosti v Oblasti, se zvláštním  ohledem na zájmy a potřeby
    rozvojových států.

  2.  Revizní   konference  zajistí  zachování   zásad  společného
dědictví  lidstva  a  mezinárodního  režimu  určeného  k zajištění
spravedlivé těžby zdrojů Oblasti  ku prospěchu všech zemí, zvláště
rozvojových států; a Úřadu, který organizuje, provádí a kontroluje
činnost  v  Oblasti.  Rovněž  zajistí  zachování zásad zakotvených
v této  Části,  které  se  týkají  vyloučení  nároků  nebo  výkonu
svrchovanosti  nad jakoukoli  částí Oblasti;  práv států  a obecně
jejich  chování ve  vztahu k  Oblasti; jejich  účasti na  činnosti
v Oblasti  v  souladu  s   touto  Úmluvou;  zamezení  monopolizace
činnosti   v   Oblasti;   mořského   vědeckého   výzkumu;  převodu
technologie; ochrany mořského  prostředí; ochrany lidského života;
práv pobřežních států; právního statusu vod nad Oblastí a právního
statusu vzdušného  prostoru nad těmito vodami;  jakož i vzájemného
přizpůsobení  činnosti  v  Oblasti  s  jinými  činnostmi v mořském
prostředí.

  3.  Pravidla pro  přijímání rozhodnutí  používaná na  konferenci
budou stejná jako  ta, která byla použita na  Třetí konferenci OSN
o mořském  právu.  Konference  vyvine  veškeré  úsilí,  aby dohody
o jakýchkoli změnách bylo dosaženo cestou konsensu, a dokud nebude
vyčerpáno úsilí o jeho dosažení, nemělo by dojít k hlasování.

  4.  Jestliže  pět  let   po  svém  zahájení  revizní  konference
nedosáhne dohody  o systému průzkumu a  těžby zdrojů Oblasti, může
rozhodnout během  dalších dvanácti měsíců  tříčtvrtinovou většinou
účastnických  států,  že  přijme  a  předloží  účastnickým  státům
k ratifikaci  anebo   k  přistoupení  takové   změny  měnící  nebo
upravující  systém, které  bude  považovat  za nezbytné  a vhodné.
Takové  změny  vstoupí  pro  všechny  účastnické  státy v platnost
dvanáct  měsíců  po  uložení   ratifikačních  listin  nebo  listin
o přistoupení dvěma třetinami účastnických států.

  5.  Změny  přijaté  revizní  konferencí  podle  tohoto článku se
nedotýkají práv nabytých podle platných kontraktů. 

                              Oddíl 4:
                              ÚŘAD

                             Pododdíl A:
                      Všeobecná ustanovení

                              Čl.156

                            Zřízení Úřadu

  1. Tímto se zřizuje Mezinárodní  úřad pro mořské dno, který bude
působit v souladu s touto Částí.

  2. Všechny účastnické státy jsou ipso facto2) členy Úřadu.

  3. Pozorovatelé  na Třetí konferenci OSN  o mořském právu, kteří
podepsali Závěrečný akt  a kteří nejsou uvedeni v  čl. 305 odst. 1
(c), (d), (e)  nebo (f), mají právo účastnit  se na činnosti Úřadu
jako  pozorovatelé,  a  to  v  souladu  s  jeho pravidly, předpisy
a postupy.

  4. Sídlo Úřadu je na Jamajce.

  5.  Úřad může  zřídit taková  oblastní střediska  nebo úřadovny,
které považuje za nezbytné pro vykonávání svých funkcí. 

                              Čl.157

                   Povaha a základní zásady Úřadu

  1. Úřad  je organizace, jejímž  prostřednictvím účastnické státy
v souladu s touto Částí organizují a kontrolují činnost v Oblasti,
zvláště za účelem spravování zdrojů Oblasti.

  2.  Pravomoci a  funkce Úřadu  jsou ty,  které mu  byly výslovně
svěřeny  touto   Úmluvou.  Úřadu  jsou   svěřeny  takové  vedlejší
pravomoci  slučitelné s  touto Úmluvou,  které vyplývají  z výkonu
pravomocí a funkcí týkajících se činnosti  v Oblasti a jsou pro ně
nezbytné.

  3.  Úřad je  založen na  zásadě svrchované  rovnosti všech svých
členů.

  4.  Všichni  členové  Úřadu  plní  v  dobré  víře závazky, které
převzali  podle  této  Části,  aby  pro  všechny  zajistili  práva
a prospěch vyplývající z členství. 

                              Čl.158

                            Orgány Úřadu

  1.  Tímto  se  zřizují  hlavní  orgány  Úřadu: Shromáždění, Rada
a Sekretariát.

  2.   Tímto  se   zřizuje   Podnik,   který  je   orgánem,  jehož
prostřednictvím Úřad  vykonává své funkce uvedené  v čl. 170 odst.
1.

  3.  V souladu  s touto  Částí mohou  být zřízeny  takové pomocné
orgány, které budou považovány za nezbytné.

  4.  Každý hlavní  orgán Úřadu  a Podnik  jsou odpovědny za výkon
těch  pravomocí  a  funkcí,  které  jsou  jim  svěřeny. Při výkonu
takových  pravomocí  a  funkcí  se  každý  orgán  zdrží jakéhokoli
jednání,  které  může  zasahovat   do  výkonu  určitých  pravomocí
a funkcí, které jsou svěřeny jinému orgánu, nebo mu překážet. 

                             Pododdíl B:
                           Shromáždění

                              Čl.159

                    Složení, postupy a hlasování

  1. Shromáždění se skládá ze všech  členů Úřadu. Každý člen má ve
Shromáždění  jednoho  představitele,  který  může  být  doprovázen
náhradníky a poradci.

  2.  Shromáždění   se  schází  k   pravidelným  ročním  zasedáním
a k   takovým  zvláštním   zasedáním,  která   mohou  být  svolána
rozhodnutím Shromáždění  nebo svolána na žádost  Rady nebo většiny
členů Úřadu generálním tajemníkem.

  3. Nerozhodne-li  Shromáždění jinak, konají se  zasedání v sídle
Úřadu.

  4.  Shromáždění přijímá  svůj  jednací  řád. Na  začátku každého
pravidelného  zasedání volí  svého předsedu  a podle  potřeby jiné
funkcionáře. Ti zůstávají ve svých  funkcích až do doby, než budou
na  příštím  pravidelném  zasedání  zvoleni  nový  předseda a jiní
úředníci.

  5. Kvorum tvoří většina členů Shromáždění.

  6. Každý člen Shromáždění má jeden hlas.

  7.  Rozhodnutí  o  procedurálních  otázkách,  včetně  rozhodnutí
o svolání zvláštních  zasedání Shromáždění, se  přijímají většinou
přítomných a hlasujících členů.

  8. Rozhodnutí o podstatných otázkách se přijímají dvoutřetinovou
většinou přítomných  a hlasujících členů, a  to za předpokladu, že
taková většina zahrnuje většinu  členů, kteří se účastní zasedání.
V případě  sporu  o  to,  zda  jde  o  podstatnou  otázku nebo ne,
považuje  se  taková  otázka  za  podstatnou, jestliže Shromáždění
nestanovilo   jinak  většinou   hlasů  potřebnou   pro  rozhodnutí
o podstatných otázkách.

  9. Má-li  se o podstatné  otázce hlasovat poprvé,  předseda může
odložit rozhodnutí  o hlasování o  této podstatné otázce  na dobu,
která nepřesahuje  pět kalendářních dnů; učiní  tak vždy, jestliže
to žádá alespoň jedna pětina členů Shromáždění. Toto pravidlo může
být v kterékoli otázce použito pouze jednou a nepoužívá se takovým
způsobem, aby  se projednání otázky odkládalo  na dobu po ukončení
zasedání.

  10.  Na  písemnou  žádost  zaslanou  předsedovi  a  podporovanou
nejméně jednou  čtvrtinou členů Úřadu  o posudek o  tom, zda návrh
k jakékoli otázce  projednávané Shromážděním je v  souladu s touto
Úmluvou, požádá Shromáždění Komoru  pro spory týkající se mořského
dna  Mezinárodního tribunálu  pro  mořské  právo o  vydání posudku
o této  otázce a  odloží hlasování   o tomto  návrhu do  doby, než
obdrží posudek Komory. Jestliže  Shromáždění neobdrží posudek před
posledním týdnem zasedání, na kterém  byl vyžádán, rozhodne o tom,
kdy se sejde, aby hlasovalo o odloženém návrhu. 

                              Čl.160

                         Pravomoci a funkce

  1. Shromáždění jako jediný orgán Úřadu, který se skládá ze všech
členů, se  považuje za nejvyšší orgán  Úřadu, kterému jsou ostatní
hlavní  orgány odpovědny  tak, jak  je výslovně  stanoveno v  této
Úmluvě.   Shromáždění  má   pravomoc  v   souladu  s   příslušnými
ustanoveními této Úmluvy stanovit  obecné zásady v jakékoli otázce
nebo záležitosti, která spadá do působnosti Úřadu.

  2. Kromě toho, pravomoci a funkce Shromáždění jsou:
(a) volba členů Rady v souladu s článkem 161;
(b) volba generálního tajemníka z kandidátů navržených Radou;
(c) volba  členů Řídícího  výboru Podniku  a generálního  ředitele
    Podniku, a to na základě doporučení Rady;
(d) zřizovat takové pomocné orgány,  jaké považuje za nezbytné pro
    výkon  svých funkcí  v souladu  s touto  Částí. Při  zřizování
    pomocných orgánů  bude kladen důraz na  to, aby jejich členové
    byli  kvalifikováni  a  způsobilí  v  příslušných  technických
    otázkách,  kterými se  tyto orgány  zabývají, přičemž náležitý
    ohled   bude  brán   na  zásadu   spravedlivého  geografického
    rozdělení a na zvláštní zájmy;
(e) stanovit členské  příspěvky do správního rozpočtu  Úřadu, a to
    v souladu  s  dohodnutou  příspěvkovou  stupnicí  založenou na
    stupnici užívané pro řádný rozpočet OSN, dokud nebude mít Úřad
    pro mořské  dno ke krytí  správních výdajů postačující  příjem
    z jiných zdrojů;
(f)  (i) na  doporučení  Rady  posuzovat  a  schvalovat  pravidla,
         předpisy a postupy pro spravedlivé rozdělování finančních
         a jiných   ekonomických   výhod   získaných   z  činnosti
         v Oblasti,   jakož  i   z  jiných   plateb  a   příspěvků
         poskytnutých  podle  článku  82,  berouc  přitom zvláštní
         zřetel  na zájmy  a potřeby  rozvojových států  a národů,
         které nedosáhly plné nezávislosti nebo jiného autonomního
         statusu. Jestliže Shromáždění  neschválí doporučení Rady,
         vrátí  je  Radě  k  novému  posouzení  ve  světle  názorů
         vyslovených ve Shromáždění;
    (ii) posuzovat  a  schvalovat  pravidla,  předpisy  a  postupy
         Úřadu,  jakož  i  jejich  změny  prozatímně přijaté Radou
         podle článku 162 odst. 2 (o)(ii). Tato pravidla, předpisy
         a postupy  se   týkají  vyhledávání,  průzkumu   a  těžby
         v Oblasti, finančního řízení a  vnitřní správy Úřadu a na
         doporučení Řídícího  výboru Podniku i  převodu prostředků
         z Podniku na Úřad;
(g) rozhodovat  o  spravedlivém  rozdělování  finančních  a jiných
    ekonomických výhod získaných z  činnosti v Oblasti, které bude
    slučitelné s  touto Úmluvou a  s pravidly, předpisy  a postupy
    Úřadu;
(h) posuzovat a schvalovat návrh ročního rozpočtu Úřadu předložený
    Radou;
(i) zkoumat  periodické zprávy  Rady a  Podniku a  zvláštní zprávy
    vyžádané od Rady nebo od jakéhokoli jiného orgánu Úřadu;
(j) iniciovat studie  a poskytovat doporučení  se záměrem podpořit
    mezinárodní  spolupráci,  která  se  týká  činnosti v Oblasti,
    a napomáhat progresivnímu  rozvoji mezinárodního práva  v této
    oblasti a jeho kodifikaci;
(k) posuzovat  problémy  obecné   povahy  související  s  činností
    v Oblasti,  které  vznikají  zvláště  rozvojovým státům, jakož
    i takové  problémy  související  s  činností  v Oblasti, které
    vznikají  zejména  vnitrozemským  a  geograficky znevýhodněným
    státům a jsou důsledkem jejich geografické polohy;
(l) na  doporučení  Rady  učiněné  na  základě  návrhu  Komise pro
    hospodářské plánování vytvořit  systém odškodnění anebo jiných
    opatření    hospodářské   vyrovnávací    pomoci,   pokud   jde
    o odškodnění, jak je stanoveno v článku 151 odst. 10;
(m) pozastavit výkon členských práv a výsad podle článku 185;
(n) projednávat jakékoli otázky nebo  věci spadající do působnosti
    Úřadu a  rozhodovat o tom,  který orgán Úřadu  se bude zabývat
    takovou otázkou nebo věcí, která nebyla přímo svěřena určitému
    orgánu, v souladu s rozdělením  pravomocí a funkcí mezi orgány
    Úřadu. 

                             Pododdíl C:
                              Rada

                              Čl.161

                   Složení, procedura a hlasování

  1.  Rada  se  skládá  z  36  členů  Úřadu zvolených Shromážděním
v tomto pořadí:
(a) čtyři   členové  z   těch  účastnických   států,  které  během
    posledních pěti  let, pro které  jsou k dispozici  statistiky,
    spotřebovaly více než 2 % celosvětové spotřeby nebo měly čistý
    dovoz vyšší než 2 % celosvětového dovozu komodit produkovaných
    z kategorií nerostů získávaných z  Oblasti, a v každém případě
    jeden  stát z  východoevropské (socialistické)  oblasti, jakož
    i největší spotřebitel;
(b) čtyři  členové  z  osmi  účastnických  států, které vynaložily
    největší investice na přípravu a provádění činností v Oblasti,
    ať  přímo  nebo  prostřednictvím  svých  státních příslušníků,
    včetně alespoň jednoho státu z východoevropské (socialistické)
    oblasti;
(c) čtyři  členové z  účastnických států,  kteří jsou,  na základě
    produkce v  oblastech pod jejich  jurisdikcí, hlavními čistými
    vývozci  kategorií  nerostů   získávaných  z  Oblasti,  včetně
    alespoň dvou  rozvojových států, v nichž  vývoz těchto nerostů
    podstatným způsobem ovlivňuje jejich ekonomiku;
(d) šest členů  z rozvojových účastnických  států, které zastupují
    zvláštní  zájmy.  Zvláštní  zájmy,  jež  mají  být zastoupeny,
    zahrnují  státy s  velkým počtem  obyvatel, státy vnitrozemské
    nebo  geograficky  znevýhodněné,  státy,  které  jsou hlavními
    dovozci kategorií nerostů získávaných  z Oblasti, státy, které
    jsou  potenciálními  producenty  takových  nerostů,  a nejméně
    rozvinuté státy;
(e) osmnáct členů  zvolených podle zásady  zajištění spravedlivého
    geografického   rozdělení   míst   v   Radě   jako  celku,  za
    předpokladu,  že  každá  geografická  oblast  bude mít alespoň
    jednoho  člena zvoleného  podle tohoto  pododstavce. Pro tento
    účel  se  za  geografické   oblasti  považují:  Afrika,  Asie,
    Východní  (socialistická) Evropa,  Latinská Amerika  a Západní
    Evropa a ostatní státy.

  2. Při volbě členů Rady v souladu s odst. 1 Shromáždění zajistí,
aby:
(a) vnitrozemské a geograficky  znevýhodněné státy byly zastoupeny
    v takové míře, která je v  rozumném poměru k jejich zastoupení
    ve Shromáždění;
(b) pobřežní  státy, zvláště  rozvojové státy,  které neodpovídají
    požadavkům  podle  odst.  1  (a),  (b),  (c)  nebo  (d),  byly
    zastoupeny v takové míře, která  je v rozumném poměru k jejich
    zastoupení ve Shromáždění;
(c) každá  skupina  účastnických  států,  která  má být zastoupena
    v Radě, byla zastoupena těmi členy, jsou-li takoví, kteří jsou
    jmenováni touto skupinou.

  3. Volby se konají na pravidelných zasedáních Shromáždění. Každý
člen Rady  se volí na  období čtyř let.  Při prvních volbách  však
volební období poloviny členů z  každé ze skupin uvedených v odst.
1 je dvouleté.

  4.  Členové Rady  mohou být  znovuzvoleni, přitom  se však  bere
náležitý ohled na vhodnost rotace členství.

  5.  Rada působí  v sídle  Úřadu a  schází se  tak často,  jak to
vyžaduje provoz Úřadu, nejméně však třikrát ročně.

  6. Kvorum tvoří většina členů Rady.

  7. Každý člen Rady má jeden hlas.

  8. (a) Rozhodnutí   o  procedurálních   otázkách  se   přijímají
         většinou přítomných a hlasujících členů.
     (b) Rozhodnutí  o  podstatných  otázkách,  které  vznikají na
         základě  následujícího   článku  162  odst.   2  pododst.
         (f),  (g), (h),  (i), (n),  (p)  a  (v) a  článku 191  se
         přijímají     dvoutřetinovou      většinou     přítomných
         a hlasujících členů, a to za předpokladu, že tato většina
         zahrnuje většinu členů Rady.
     (c) Rozhodnutí  o  podstatných  otázkách,  které  vznikají na
         základě článku 162 odst. 1;  článku 162  odst. 2 pododst.
         (a),  (b), (c),  (d), (e),  (l), (q),  (r), (s), (t), (u)
         v případech neplnění  ze strany kontrahenta  anebo státu,
         který ho  navrhl, (w) za  předpokladu, že příkazy  vydané
         v souladu s tímto pododstavcem  mohou být závazné nejvýše
         třicet dní,  pokud nebyla potvrzena  rozhodnutím přijatým
         v souladu  s pododstavcem  (d) tohoto  článku; článku 162
         odst.  2 pododst.  (x), (y)  a (z);  článku 163  odst. 2;
         článku 174 odst.  3; a článku 11 Přílohy  IV se přijímají
         tříčtvrtinovou  většinou přítomných  a hlasujících členů,
         za předpokladu, že taková  většina zahrnuje většinu členů
         Rady.
     (d) Rozhodnutí  o  podstatných  otázkách,  které  vznikají na
         základě článku  162 odst. 2  pododst. (m) a  (o), a změny
         Části XI se přijímají konsensem.
     (e) Pro účely  pododstavců (d), (f) a  (g) "konsens" znamená,
         že neexistuje  jakákoli formální námitka.  Během čtrnácti
         dnů po  předložení návrhu Radě zjistí  předseda Rady, zda
         vůči  přijetí  návrhu  bude  vznesena  formální  námitka.
         Zjistí-li předseda,  že taková námitka  vznesena bude, do
         tří   dnů  po   takovém  zjištění   ustaví  a   pod  svým
         předsednictvím  svolá  smírčí  výbor  sestávající nejvýše
         z devíti  členů Rady,  jehož cílem  bude urovnat  neshody
         a vypracovat  návrh,  který  bude  přijatelný  konsensem.
         Výbor  bude pracovat  urychleně  a  podá Radě  zprávu  do
         čtrnácti  dnů po  svém ustavení.  Nebude-li výbor schopen
         doporučit  návrh,  který  by  byl  přijatelný  konsensem,
         vyloží ve své zprávě důvody, proč je návrh odmítán.
     (f) Rozhodnutí   o  otázkách,   které  nejsou   výše  uvedeny
         a k   jejichž  přijetí   je  Rada   oprávněna  v  souladu
         s pravidly,  předpisy  a  postupy  Úřadu  nebo  jinak, se
         přijímají  podle  pododstavců  tohoto  odstavce uvedených
         v pravidlech, předpisech a postupech, a nejsou-li  v nich
         uvedena,  podle pododstavce,  který určí  Rada konsensem,
         pokud možno předem.
     (g) Vyvstane-li problém,  pod který z pododst.  (a), (b), (c)
         nebo  (d)  otázka  spadá,  projedná  se  tato otázka jako
         otázka spadající  pod pododstavec, který  vyžaduje, podle
         okolností,  větší nebo  největší většinu  nebo konsensus,
         pokud  Rada uvedenou  většinou nebo  konsensem nerozhodla
         jinak.

  9.  Rada stanoví  postup, podle  kterého může  člen Úřadu, který
není v Radě zastoupen, vyslat  zástupce, aby se zúčastnil zasedání
Rady,  pokud  o  to  takový  člen  požádá anebo je-li projednávána
otázka, která  se jej zvláště  dotýká. Tento zástupce  je oprávněn
zúčastnit se jednání bez práva hlasu. 

                              Čl.162

                         Pravomoci a funkce

  1. Rada  je výkonným orgánem  Úřadu. Rada má  pravomoc v souladu
s touto  Úmluvou a  s obecnými  zásadami stanovenými  Shromážděním
stanovit  konkrétní  zásady,  které  má  Úřad  sledovat  ve  všech
otázkách nebo věcech spadajících do jeho působnosti.

  2. Kromě toho, pravomoci a funkce Rady jsou:
(a) sledovat  a  koordinovat  provádění  ustanovení  této Části ve
    všech  otázkách  a  věcech  spadajících  do  působnosti  Úřadu
    a upozorňovat   Shromáždění   na   případy   neplnění   těchto
    ustanovení;
(b) navrhovat Shromáždění  seznam kandidátů pro  volbu generálního
    tajemníka;
(c) doporučovat  Shromáždění  kandidáty  pro  volbu členů Řídícího
    výboru Podniku, jakož i generálního ředitele Podniku;
(d) podle   potřeby  a   s  náležitým   ohledem  na   hospodárnost
    a efektivitu zřizovat takové pomocné  orgány, jaké považuje za
    nezbytné pro výkon  svých funkcí v souladu s  touto Částí. Při
    zřizování pomocných orgánů bude kladen důraz na to, aby jejich
    členové   byli   kvalifikováni   a   způsobilí  v  příslušných
    technických otázkách, kterými se tyto orgány zabývají, přičemž
    náležitý ohled bude brán na zásadu spravedlivého geografického
    rozdělení a na zvláštní zájmy;
(e) přijímat svůj jednací řád včetně způsobu volby svého předsedy;
(f) jménem  Úřadu a  v rámci  své pravomoci  uzavírat dohody s OSN
    nebo  s jinými  mezinárodními  organizacemi,  a to  s výhradou
    schválení Shromážděním;
(g) projednávat   zprávy  Podniku   a  předkládat   je  se   svými
    doporučeními Shromáždění;
(h) předkládat  Shromáždění  výroční   zprávy  a  takové  zvláštní
    zprávy, které Shromáždění může požadovat;
(i) v souladu s článkem 170 vydávat směrnice Podniku;
(j) v souladu s článkem 6 Přílohy III schvalovat plány práce; Rada
    přijme rozhodnutí  o každém plánu práce  do šedesáti dnů poté,
    co  byl zasedání  Rady předložen  Právní a  technickou komisí,
    a to v souladu s následujícím postupem:
     (i) doporučí-li Komise  schválit plán práce, má  se za to, že
         byl Radou schválen, jestliže  žádný člen Rady do čtrnácti
         dnů nevznese písemnou formou  konkrétní námitku, ve které
         se  uvádí, že  navržený plán  nesplňuje požadavky  článku
         6 Přílohy  III.  Byla-li  vznesena  námitka,  použije  se
         smírčího řízení podle článku 161  odst. 8 (e). Bude-li se
         po  ukončení  tohoto  smírčího  řízení  nadále  trvat  na
         námitce proti schválení plánu práce, má se za to, že plán
         práce  byl  Radou  schválen,  pokud  jej  Rada  nezamítne
         konsensem  dosaženým mezi  jejími členy  s výjimkou státu
         nebo  států, které  se  ucházely  o kontrakt  anebo které
         takto předloženou žádost navrhly;
    (ii) doporučí-li Komise plán  práce neschválit nebo neučiní-li
         žádné doporučení, může Rada  rozhodnout o schválení plánu
         práce  tříčtvrtinovou většinou  přítomných a  hlasujících
         členů, a  to za předpokladu,  že taková většina  zahrnuje
         většinu členů, kteří se účastní zasedání;
(k) schvalovat   plány  práce   předkládané  Podnikem   v  souladu
    s článkem  12 Přílohy  IV, přičemž  použije mutatis mutandis1)
    postupy stanovené v pododstavci (j);
(l) v souladu  s  článkem  153  odst.  4  a  s  pravidly, předpisy
    a postupy Úřadu vykonávat kontrolu nad činností v Oblasti;
(m) na  základě   doporučení  Komise  pro   hospodářské  plánování
    přijímat nezbytná a vhodná  opatření podle článku 150 pododst.
    (h), aby byla zajištěna ochrana před nepříznivými ekonomickými
    následky, které jsou v nich uvedeny;
(n) na  základě  návrhu  Komise  pro  hospodářské  plánování činit
    Shromáždění doporučení, pokud jde  o systém náhrad nebo jiných
    opatření  hospodářské  vyrovnávací  pomoci,  jak  je stanoveno
    v článku 151 odst. 10;
(o) (i) doporučovat Shromáždění  pravidla, předpisy a  postupy pro
        spravedlivé  rozdělování finančních  a jiných ekonomických
        výhod  získaných z  činnosti v  Oblasti, jakož  i z plateb
        a příspěvků  poskytnutých podle  článku 82,  berouc přitom
        zvláštní  zřetel  na  zájmy  a  potřeby  rozvojových států
        a národů,  které nedosáhly  plné nezávislosti  nebo jiného
        autonomního statusu;
   (ii) přijímat  pravidla, předpisy  a postupy  Úřadu a  jakékoli
        změny  k  nim,  a  to   s  ohledem  na  doporučení  Právní
        a technické  komise anebo  jiného příslušného  podřízeného
        orgánu, a až do jejich schválení Shromážděním je předběžně
        používat. Tato pravidla, předpisy a postupy se vztahují na
        vyhledávání,  průzkum  a  těžbu  v  Oblasti  a na finanční
        řízení  a vnitřní  správu Úřadu.  Přednostně se  přijímají
        pravidla,   předpisy   a  postupy  pro   průzkum  a  těžbu
        polymetalických konkrecí. Pravidla, předpisy a postupy pro
        průzkum  a  těžbu  jakéhokoli   jiného  zdroje,  než  jsou
        polymetalické  konkrece, budou  přijaty během  tří let ode
        dne,  kdy kterýkoli  člen  Úřadu  tento požádal  o přijetí
        takových pravidel,  předpisů a postupů  vztahujících se na
        takový  zdroj.   Všechna  pravidla,  předpisy   a  postupy
        zůstanou  předběžně v  účinnosti, dokud  nebudou schváleny
        Shromážděním  nebo   pozměněny  Radou  ve   světle  názorů
        vyjádřených Shromážděním;
(p) přezkoumávat  vybírání všech  plateb, jež  mají být  vyplaceny
    Úřadem nebo Úřadu v souvislosti s provozem podle této Části;
(q) provádět výběr z  žadatelů o oprávnění k těžbě  podle článku 7
    Přílohy III tam, kde jeho ustanovení takový výběr požadují;
(r) předkládat  Shromáždění  ke  schválení  návrh ročního rozpočtu
    Úřadu;
(s) činit  Shromáždění  doporučení  týkající  se zásadního postupu
    v jakékoli otázce nebo záležitosti,  která spadá do působnosti
    Úřadu;
(t) činit  Shromáždění doporučení  týkající se  pozastavení výkonu
    členských práv a výsad podle článku 185;
(u) jménem Úřadu zahajovat řízení  před Komorou pro spory týkající
    se mořského dna v případech neplnění ustanovení;
(v) seznamovat Shromáždění s rozhodnutím, které přijala Komora pro
    spory  týkající  se  mořského  dna  v  řízení  zahájeném podle
    pododstavce (u), a činit jakákoli doporučení, která může uznat
    za vhodná s ohledem na opatření, která mají být přijata;
(w) za   mimořádných  okolností   vydávat  příkazy,   které  mohou
    zahrnovat  příkazy  pozastavit  nebo  upravit  provoz,  aby se
    zabránilo  vážné újmě  mořskému prostředí  v důsledku činnosti
    v Oblasti;
(x) v případech, kdy existují podstatné důkazy o vážném  nebezpečí
    újmy mořskému prostředí, neschvalovat díly pro těžbu ze strany
    kontrahentů nebo Podniku;
(y) zřídit  pomocný   orgán  pro  vypracování   návrhu  finančních
    pravidel, předpisů a postupů, které se týkají:
   (i) finanční správy v souladu s články 171 až 175; a
   (ii) finančních ujednání v souladu s  článkem 13 a s článkem 17
        odst. 1 (c) Přílohy III;
(z) zřizovat  vhodné mechanismy  pro  řízení  a dohled  nad štábem
    inspektorů  dohlížejících  na  činnost  v  Oblasti,  pokud jde
    o dodržování   ustanovení  této   Části,  pravidel,   předpisů
    a postupů Úřadu a podmínek jakéhokoli kontraktu s Úřadem. 

                              Čl.163

                             Orgány Rady

  1. Tímto se zřizují následující orgány Rady:
(a) Komise pro hospodářské plánování;
(b) Právní a technická komise.

  2. Každá komise se skládá z  15 členů volených Radou z kandidátů
navržených  účastnickými státy.  Nicméně v  případě nutnosti  může
Rada  rozhodnout  o  rozšíření  počtu  členů  obou  komisí,  a  to
s náležitým ohledem na hospodárnost a efektivitu.

  3.  Členové  komise  musí  mít  příslušnou  kvalifikaci  v oboru
působnosti komise. Účastnické státy  navrhnou kandidáty s nejvyšší
úrovní  znalostí  a  bezúhonnosti  a  s  kvalifikací v příslušných
oborech tak, aby byl zajištěn efektivní výkon funkcí komise.

  4.  Při volbě  členů komisí   musí být  brán náležitý  zřetel na
potřebu  spravedlivého  geografického  rozdělení  a  na zastoupení
zvláštních zájmů.

  5.  Žádný  účastnický  stát  nemůže  navrhnout  více než jednoho
kandidáta do téže  komise. Žádná osoba nebude zvolena  do více než
jedné komise.

  6. Členové komisí  zastávají funkci po dobu pěti  let. Mohou být
znovuzvoleni na další období.

  7. V  případě úmrtí, neschopnosti  nebo odstoupení člena  komise
před uplynutím jeho funkčního období  zvolí Rada pro zbytek období
člena ze stejné geografické oblasti anebo ze stejné zájmové sféry.

  8. Členové  komisí nesmějí mít žádný  finanční zájem na jakékoli
činnosti, která se týká průzkumu a těžby v Oblasti. S výhradou své
odpovědnosti  před  komisí,  ve  které  působí,  nesmějí prozradit
jakékoliv  průmyslové  tajemství,   údaje  majetkového  charakteru
předáváné Úřadu v souladu s  článkem 14 Přílohy III anebo jakékoli
jiné důvěrné  informace, se kterými se  seznámili při plnění svých
povinností v Úřadu, a to ani po ukončení svých funkcí.

  9.  Každá komise  vykonává své  funkce v  souladu s  instrukcemi
a směrnicemi přijatými Radou.

  10.  Každá  komise  navrhuje   a  předkládá  Radě  ke  schválení
pravidla, předpisy  a postupy, které  jsou nezbytné pro  efektivní
výkon jejích funkcí.

  11.  Rozhodovací postupy  komisí se  stanoví pravidly,  předpisy
a postupy  Úřadu. Kde  je to  nezbytné, přikládá  se k doporučením
Radě stručný přehled rozdílných názorů v komisi.

  12.  Každá komise  zpravidla vykonává  své funkce  v sídle Úřadu
a zasedá tak často, jak to vyžaduje efektivní výkon jejích funkcí.

  13.  Je-li to  vhodné, může   se každá  komise při  výkonu svých
funkcí radit  s jinou komisí,  s jakýmkoli příslušným  orgánem OSN
nebo   s  jejími   odbornými  organizacemi   anebo  s   jakýmikoli
mezinárodními organizacemi, které mají  působnost ve věcech, které
jsou předmětem takové porady. 

                              Čl.164

                  Komise pro hospodářské plánování

  1. Členové Komise pro  hospodářské plánování musí mít příslušnou
kvalifikaci v oborech, jako jsou dolování, řízení činnosti spojené
s nerostnými   zdroji,   mezinárodní   obchod   anebo  mezinárodní
ekonomika.  Rada  usiluje  o  dosažení  toho,  aby celkové složení
Komise zahrnovalo všechny příslušné kvalifikace. Členy Komise jsou
rovněž  nejméně  dva  členové  z  rozvojových  států,  pro jejichž
ekonomiku má  podstatný význam vývoz těch  druhů nerostů, které se
získávají z Oblasti.

  2. Komise:
(a) navrhuje   na  žádost   Rady  opatření   k  plnění  rozhodnutí
    vztahujících  se k  činnosti  v  Oblasti, přijatých  v souladu
    s touto Úmluvou;
(b) sleduje  vývojové  tendence  a  faktory  ovlivňující  nabídku,
    poptávku a  ceny surovin, které  je možno získávat  z Oblasti,
    a to s  ohledem na zájmy jak  dovážejících, tak i vyvážejících
    zemí, z nich pak zvláště rozvojových států;
(c) zkoumá  jakoukoli  situaci,   která  může  vyvolat  nepříznivé
    následky uvedené  v článku 150  pod- odst. (h)  a na niž  byla
    upozorněna dotčeným účastnickým státem nebo státy, a činí Radě
    příslušná doporučení;
(d) navrhuje Radě předložit Shromáždění  systém náhrad nebo jiných
    opatření  hospodářské  vyrovnávací  pomoci  rozvojovým státům,
    které   trpí   nepříznivými   následky   způsobenými  činností
    v Oblasti, tak, jak je stanoveno v článku 151 odst. 10. Komise
    vypracovává   Radě  doporučení,   která  jsou   ve  zvláštních
    případech  nezbytná pro  použití systému  nebo jiných opatření
    přijatých Shromážděním. 

                              Čl.165

                      Právní a technická komise

  1.  Členové  Právní  a  technické  komise  musí  mít  příslušnou
kvalifikaci  v oborech,  jako jsou  průzkum, těžba  a zpracovávání
nerostných zdrojů,  oceánologie, ochrana mořského  prostředí anebo
hospodářské a právní otázky, které  se týkají dolování v oceánech,
a příbuzné  obory  znalostí.  Rada  usiluje  o  dosažení toho, aby
celkové složení Komise zahrnovalo všechny příslušné kvalifikace.

  2. Komise:
(a) na žádost  Rady činí doporučení vztahující  se k výkonu funkcí
    Úřadu;
(b) v souladu s  článkem 153 odst. 3  přezkoumává formální písemné
    plány  práce   pro  činnost  v  Oblasti   a  předkládá  vhodná
    doporučení Radě. Ve svých doporučeních se Komise opírá výlučně
    o požadavky obsažené v Příloze III  a zevrubně o nich zpravuje
    Radu;
(c) na žádost  Rady dohlíží na činnost  v Oblasti, a to,  je-li to
    nezbytné,  po poradě  a ve  spolupráci s  jakýmkoli subjektem,
    který  takovou  činnost  provádí,  anebo  s jakýmkoli dotčeným
    státem nebo státy, a podává o tom Radě zprávu;
(d) připravuje hodnocení ekologických důsledků činnosti v Oblasti;
(e) činí  Radě  doporučení  o  ochraně  mořského  prostředí,  a to
    s ohledem na názory uznávaných odborníků v tomto oboru;
(f) vypracovává  a  předkládá  Radě  pravidla,  předpisy a postupy
    uvedené v  článku 162 odst. 2  (o), a to s  ohledem na všechny
    příslušné  faktory  včetně   hodnocení  ekologických  důsledků
    činnosti v Oblasti;
(g) přezkoumává  pravidla,  předpisy  a  postupy  a  čas  od  času
    doporučuje Radě  takové změny, které pokládá  za nezbytné nebo
    žádoucí;
(h) činí   Radě   doporučení   týkající   se   vytvoření  programu
    monitorování  se záměrem  uznávanými vědeckými  metodami a  na
    pravidelném  základě pozorovat,  měřit, hodnotit  a analyzovat
    nebezpečí  anebo účinky  znečištění mořského  prostředí, které
    pochází  z  činnosti  v   Oblasti;  zajišťuje,  aby  stávající
    předpisy  byly  přiměřené  a  aby  byly  plněny;  a koordinuje
    provádění Radou schváleného programu monitorování;
(i) činí  Radě  doporučení,  aby  bylo  jménem  Úřadu  a v souladu
    s touto Částí a s příslušnými Přílohami a se zvláštním ohledem
    na článek 187 zahájeno řízení  před Komorou pro spory týkající
    se mořského dna;
(j) činí  Radě doporučení,  pokud jde  o opatření,  která mají být
    přijata  na základě  rozhodnutí Komory  pro spory  týkající se
    mořského dna  v řízeních zahájených  v souladu s  pododstavcem
    (i);
(k) činí  Radě  doporučení,  pokud   jde  o  vydávání  příkazů  za
    mimořádných   okolností,   které   mohou   zahrnovat   příkazy
    pozastavit nebo  upravit provozy, aby se  zabránilo vážné újmě
    mořskému  prostředí  v  důsledku  činnosti  v  Oblasti. Taková
    doporučení Rada projedná přednostně;
(l) činí Radě  doporučení, pokud jde o  neschválení dílů pro těžbu
    ze strany  kontrahentů nebo Podniku v  případech, kdy existují
    podstatné důkazy o vážném nebezpečí újmy mořskému prostředí;
(m) činí Radě  doporučení týkající se řízení  a dohledu nad štábem
    inspektorů  dohlížejících  na  činnost  v  Oblasti,  pokud jde
    o plnění ustanovení  této Části, pravidel,  předpisů a postupů
    Úřadu a podmínek jakéhokoli kontraktu s Úřadem;
(n) vypočítává  horní  hranici  produkce  a  jménem  Úřadu  vydává
    oprávnění k  produkci podle článku 151  odst. 2 až 7,  a to po
    jakémkoli nezbytném  výběru mezi žadateli o  oprávnění k těžbě
    provedeném Radou v souladu s článkem 7 Přílohy III.

  3. Na  žádost kteréhokoli účastnického státu  anebo jiné dotčené
strany  budou  členové  komise  při  výkonu  svých funkcí, dohledu
a dozoru  doprovázeni zástupcem  takového státu  nebo jiné dotčené
strany. 

                             Pododdíl D:
                           Sekretariát

                              Čl.166

                             Sekretariát

  1.   Sekretariát  Úřadu   se  skládá   z  generálního  tajemníka
a zaměstnanců, které Úřad může potřebovat.

  2. Generální  tajemník je volen Shromážděním  na období čtyř let
z kandidátů navržených Radou a může být znovuzvolen.

  3.  Generální  tajemník  je  hlavním  správním  úředníkem  Úřadu
a v  této  funkci  působí  na  všech  schůzích  Shromáždění,  Rady
a kteréhokoli  pomocného  orgánu  a  vykonává  takové jiné správní
funkce, které mu tyto orgány svěří.

  4.  Generální  tajemník  předkládá  Shromáždění  výroční  zprávu
o činnosti Úřadu. 

                              Čl.167

                          Zaměstnanci Úřadu

  1.   Zaměstnanci  Úřadu   jsou  takoví   kvalifikovaní  vědečtí,
techničtí  a jiní  pracovníci, kteří  mohou být  potřební k plnění
správních funkcí Úřadu.

  2.  Při náboru  a přijímání  zaměstnanců a  při stanovení jejich
služebních podmínek je třeba  se především řídit nutností zajistit
co nejvyšší úroveň výkonnosti, znalostí a bezúhonnosti. S výhradou
tohoto hlediska je třeba náležitě  dbát toho, aby zaměstnanci byli
vybíráni na co možná nejširší geografické základně.

  3. Zaměstnance jmenuje generální  tajemník. Podmínky, za kterých
budou  zaměstnanci jmenováni,  odměňováni a  propouštěni, musí být
v souladu s pravidly, předpisy a postupy Úřadu. 

                              Čl.168

                   Mezinárodní povaha Sekretariátu

  1.  Generální tajemník  a  zaměstnanci  při výkonu  svých funkcí
nesmějí žádat ani přijímat pokyny od žádné vlády ani z kteréhokoli
jiného zdroje  vně Úřadu. Vystříhají se  každého jednání, které by
se   neslučovalo  s   jejich  postavením   mezinárodních  úředníků
odpovědných  pouze Úřadu.  Každý účastnický  stát se  zavazuje, že
bude dbát  výlučné mezinárodní povahy  úkolů generálního tajemníka
a zaměstnanců a že se nebude  snažit je ovlivnit při výkonu jejich
funkcí. Jakékoli porušení  povinností zaměstnancem bude předloženo
příslušnému  správnímu tribunálu  tak, jak  je stanoveno pravidly,
předpisy a postupy Úřadu.

  2. Generální  tajemník a zaměstnanci nesmějí  mít žádný finanční
zájem  na  jakékoli  činnosti,  která  se  týká  průzkumu  a těžby
v Oblasti.  S   výhradou  svých  povinností   vůči  Úřadu  nesmějí
prozradit   jakékoliv  průmyslové   tajemství,  údaje  majetkového
charakteru  předávané Úřadu  v souladu  s článkem  14 Přílohy  III
anebo  jakékoli jiné  důvěrné informace,  se kterými  se seznámili
z důvodu  svého zaměstnání  v Úřadu,  a to  ani po  ukončení svých
funkcí.

  3. Porušení povinností stanovených  v odst. 2 zaměstnancem Úřadu
předloží Úřad tribunálu ustavenému  v souladu s pravidly, předpisy
a postupy  Úřadu, a  to na  žádost účastnického  státu postiženého
takovým  porušením  anebo  na  žádost  takovým porušením postižené
fyzické či právnické osoby, kterou účastnický stát navrhl tak, jak
je stanoveno v  článku 153 odst. 2 (b).  Postižená strana má právo
účastnit  se   řízení.  Dotčeného  zaměstnance   uvolní  generální
tajemník na doporučení tribunálu.

  4.   Pravidla,  předpisy   a  postupy   Úřadu  obsahují   taková
ustanovení, která jsou nezbytná k provedení tohoto článku. 

                              Čl.169

               Konzultace a spolupráce s mezinárodními
                    a nevládními organizacemi

  1. Se souhlasem Rady sjednává generální tajemník s mezinárodními
a nevládními organizacemi  uznanými Hospodářskou a  sociální radou
OSN vhodná  ujednání o konzultacích a  spolupráci ve věcech, které
spadají do působnosti Úřadu.

  2. Každá organizace, se kterou generální tajemník sjednal dohodu
podle odst.  1, může jmenovat  zástupce, aby se  jako pozorovatelé
účastnili schůzí  orgánů Úřadu v  souladu s jednacími  řády těchto
orgánů.  V  příslušných  případech  budou  stanoveny  postupy  pro
získání názorů takových organizací.

  3.  Generální tajemník  může předat  účastnickým státům  písemné
zprávy předkládané nevládními organizacemi  uvedenými v odst. 1 ve
věcech, ve kterých tyto mají  zvláštní působnost a které se týkají
práce Úřadu. 

                             Pododdíl E:
                             Podnik

                              Čl.170

                               Podnik

  1. Podnik je orgánem  Úřadu, který bezprostředně provádí činnost
v Oblasti  podle  článku  153  odst.  2  (a),  jakož  i  přepravu,
zpracování a odbyt nerostů vytěžených z Oblasti.

  2.  Podnik  má  v  rámci  mezinárodněprávní  subjektivity  Úřadu
takovou  právní  způsobilost,  kterou   mu  přiznává  jeho  Statut
obsažený v  Příloze IV. Podnik  působí v souladu  s touto Úmluvou,
s pravidly, předpisy a postupy Úřadu, jakož i v souladu s obecnými
zásadami   stanovenými  Shromážděním   a  podřizuje   se  závazným
směrnicím a kontrole Rady.

  3. Podnik má svoji hlavní obchodní adresu při sídle Úřadu.

  4. Podnik v souladu s článkem 173 odst. 2 a s článkem 11 Přílohy
IV disponuje  takovými prostředky, které může  potřebovat k výkonu
svých funkcí,  a dostává se  mu technologií tak,  jak je stanoveno
v článku 144 a v jiných příslušných ustanoveních této Úmluvy. 

                             Pododdíl F:
                        Financování Úřadu

                              Čl.171

                          Prostředky Úřadu

  Prostředky Úřadu zahrnují:
(a) příspěvky členů Úřadu stanovené v  souladu s článkem 160 odst.
    2 (e);
(b) prostředky,  které  Úřad  obdrží   v  souvislosti  s  činností
    v Oblasti podle článku 13 Přílohy III;
(c) prostředky předané Podnikem v souladu s článkem 10 Přílohy IV;
(d) prostředky vypůjčené podle článku 174;
(e) dobrovolné příspěvky členů nebo jiných subjektů;
(f) platby  na  fond  náhrad  podle  článku  151 odst. 10, jejichž
    zdroje mají být doporučeny Komisí pro hospodářské plánování. 

                              Čl.172

                        Roční rozpočet Úřadu

  Generální  tajemník  sestavuje   návrh  ročního  rozpočtu  Úřadu
a předkládá  jej  Radě.  Rada  projednává  návrh  ročního rozpočtu
a předkládá  jej Shromáždění  spolu s  doporučeními, která  se jej
týkají.   Shromáždění  projednává   a  schvaluje   roční  rozpočet
v souladu s článkem 160 odst. 2 (h). 

                              Čl.173

                            Výdaje Úřadu

  1.  Příspěvky zmíněné  v článku   171 pododst.  (a) se  platí na
zvláštní účet,  aby pokryly správní  výdaje Úřadu do  té doby, než
bude  Úřad disponovat  dostatečnými prostředky  pro pokrytí těchto
výdajů z jiných zdrojů.

  2.  Z prostředků  Úřadu  se  především pokrývají  správní výdaje
Úřadu.  S výjimkou  stanovených příspěvků  uvedených v  článku 171
pododst.  (a), prostředky,  které zůstanou  po zaplacení správních
výdajů, mohou, mimo jiné:
(a) být rozděleny v  souladu s článkem 140 a  s článkem  160 odst.
    2 (g);
(b) být  použity  k  zajištění  prostředků  pro  Podnik  v souladu
    s článkem 170 odst. 4;
(c) být použity jako náhrada rozvojovým státům v souladu s článkem
    151 odst. 10 a s článkem 160 odst. 2 (l). 

                              Čl.174

                     Vypůjčovací pravomoc Úřadu

  1. Úřad má pravomoc vypůjčovat si prostředky.

  2.  Shromáždění  stanoví  meze  vypůjčovací  pravomoci  Úřadu ve
finančních předpisech přijatých podle článku 160 odst. 2 (f).

  3. Vypůjčovací pravomoc Úřadu vykonává Rada.

  4. Účastnické státy nejsou odpovědny za dluhy Úřadu. 

                              Čl.175

                           Roční kontrola

  Záznamy,  knihy a  účty  Úřadu,  včetně jeho  ročních finančních
výkazů,   každoročně   kontroluje   nezávislý   revizor  jmenovaný
Shromážděním. 

                             Pododdíl G:
                 Právní status, výsady a imunity

                              Čl.176

                            Právní status

  Úřad   má  mezinárodněprávní   subjektivitu  a   takovou  právní
způsobilost,  která je  nezbytná k  výkonu jeho  funkcí a k plnění
jeho úkolů. 

                              Čl.177

                          Výsady a imunity

  Aby  mohl vykonávat  své funkce,  požívá Úřad  na území  každého
účastnického státu  výsad a imunit,  které jsou stanoveny  v tomto
pododdíle. Výsady a imunity týkající  se Podniku stanoví článek 13
Přílohy IV. 

                              Čl.178

               Imunita v soudním a ve správním řízení

  Úřad,  jeho majetek  i aktiva  požívají imunity  v soudním  a ve
správním  řízení  s  výjimkou  situace,  kdy  se Úřad v konkrétním
případě sám této imunity vzdá. 

                              Čl.179

      Imunita, pokud jde o prohlídku a jakoukoli formu zabavení

  Majetek  a aktiva  Úřadu, ať  jsou kdekoli  umístěna a  v držení
kohokoli,    nepodléhají    prohlídce,    rekvizici,   konfiskaci,
vyvlastnění   nebo  jakékoli   jiné  formě   zabavení  na  základě
rozhodnutí výkonných nebo zákonodárných orgánů. 

                              Čl.180

          Vynětí z omezení, předpisů, kontroly a moratorií

  Majetek a aktiva Úřadu jsou vyňaty z omezení, předpisů, kontroly
a moratorií jakékoli povahy. 

                              Čl.181

            Archivy Úřadu a jeho spojení k úředním účelům

  1. Archivy Úřadu jsou nedotknutelné, kdekoli se nacházejí.

  2. Majetkové údaje, průmyslová  tajemství nebo podobné informace
a osobní záznamy se neumísťují ve veřejně přístupných archivech.

  3.  Každý účastnický  stát poskytne  Úřadu takový  režim spojení
k úředním  účelům,  který  není  méně  výhodný  než  režim,  který
poskytuje tento stát jiným mezinárodním organizacím. 

                              Čl.182

          Výsady a imunity určitých osob spojených s Úřadem

  Zástupci   účastnických   států,   kteří   se   účastní   schůzí
Shromáždění,  Rady anebo  orgánů Shromáždění  nebo Rady, generální
tajemník   a   zaměstnanci   Úřadu   požívají   na  území  každého
účastnického státu:
(a) imunity  v soudním  a ve  správním řízení,  pokud jde o jejich
    jednání spojené  s výkonem jejich  funkcí s výjimkou  případu,
    kdy se v konkrétním případě  stát, který zastupují, nebo Úřad,
    podle okolností, sám výslovně této imunity vzdá;
(b) nejsou-li  státními  příslušníky  tohoto  účastnického  státu,
    stejného  vynětí  z  přistěhovaleckých  omezení,  požadavků na
    registraci  cizinců  a  z  povinnosti  služby  státu, stejných
    výhod,  pokud jde  o valutová  omezení, a  stejného zacházení,
    pokud  jde  o  cestovní  usnadnění,  jaké  jsou  tímto  státem
    poskytovány zástupcům, úředníkům  a zaměstnancům srovnatelného
    postavení jiných účastnických států. 

                              Čl.183

                Osvobození od daní a celních poplatků

  1. V rámci své úřední činnosti jsou Úřad, jeho majetek i aktiva,
jeho  příjmy a  jeho obchodní  operace a  transakce, ke  kterým je
oprávněn touto Úmluvou, osvobozeny od  všech přímých daní, a zboží
dovážené nebo  vyvážené pro jeho  úřední potřebu je  osvobozeno od
všech celních poplatků. Úřad neuplatňuje osvobození od daní, které
jsou pouze poplatky za poskytnuté služby.

  2. V  případě nákupů zboží nebo  služeb podstatné hodnoty, které
jsou prováděny Úřadem  nebo jeho jménem a které  jsou nezbytné pro
úřední činnost  Úřadu; a jestliže cena  takového zboží nebo služeb
zahrnuje daně  anebo poplatky; účastnické státy  učiní v prakticky
možném rozsahu přiměřená opatření  k tomu, aby poskytly osvobození
od takových  daní nebo poplatků  nebo aby za  ně poskytly náhradu.
Zboží dovezené  nebo nakoupené v souladu  s osvobozením stanoveným
tímto článkem  nebude na území  účastnického státu, který  poskytl
osvobození,  dále prodáváno  ani se  jím nebude  jinak disponovat,
leda za podmínek dohodnutých s tímto účastnickým státem.

  3. Účastnické  státy nevybírají žádné  daně z platů  a z požitků
anebo z jakékoli jiné formy  plateb prováděných Úřadem ve prospěch
generálního tajemníka  a zaměstnanců Úřadu,  stejně jako odborníků
plnících   úkoly   pro   Úřad,   pokud   nejsou   jejich  státními
příslušníky. 

                             Pododdíl H:
              Pozastavení výkonu práv a výsad členů

                              Čl.184

                Pozastavení výkonu hlasovacího práva

  Účastnický stát, který je v  prodlení v placení svých finančních
příspěvků  Úřadu, nemá  hlasovací právo,  jestliže se  částka jeho
nedoplatku rovná nebo přesahuje částku příspěvků, které je povinen
zaplatit za předcházející plné  dva roky. Shromáždění nicméně může
dovolit takovému  členu hlasovat, je-li  přesvědčeno, že zanedbání
placení je způsobeno okolnostmi na něm nezávislými. 

                              Čl.185

              Pozastavení výkonu členských práv a výsad

  1. Účastnickému státu, který  hrubě a trvale porušuje ustanovení
této Části,  může Shromáždění na doporučení  Rady pozastavit výkon
členských práv a výsad.

  2. Dokud Komora pro spory  týkající se mořského dna neshledá, že
účastnický  stát hrubě  a trvale  porušuje ustanovení  této Části,
nemůže být provedeno žádné opatření podle odst. 1. 

                              Oddíl 5:
                   UROVNÁVÁNÍ SPORŮ A POSUDKY

                              Čl.186

              Komora pro spory týkající se mořského dna
            Mezinárodního tribunálu pro mořské právo

  Zřízení  Komory pro  spory týkající  se mořského  dna a  způsob,
jakým  vykonává  svoji  jurisdikci,  se  řídí  ustanoveními tohoto
oddílu, Části XV a Přílohy VI. 

                              Čl.187

        Jurisdikce Komory pro spory týkající se mořského dna

  Komora pro  spory týkající se  mořského dna má  jurisdikci podle
ustanovení této Části a Příloh, které se k ní vztahují, ve sporech
týkajících se  činnosti v Oblasti  a spadajících do  následujících
kategorií:
(a) spory  mezi  účastnickými  státy,   které  se  týkají  výkladu
    a použití této Části a Příloh, které se k ní vztahují;
(b) spory mezi účastnickými státy a Úřadem, které se týkají:
     (i) jednání  nebo  opomenutí  Úřadu  nebo účastnického státu,
         která údajně porušují ustanovení  této Části nebo Příloh,
         které  se   k  ní  vztahují,   anebo  pravidel,  předpisů
         a postupů Úřadu přijatých v souladu s nimi; nebo
    (ii) jednání Úřadu, která údajně přesahují jeho pravomoc anebo
         jsou jejím zneužitím;
(c) spory  mezi stranami  kontraktu, jimiž  jsou účastnické státy,
    Úřad nebo Podnik, státní podniky  a fyzické či právnické osoby
    uvedené v článku 153 odst. 2 (b), které se týkají:
     (i) výkladu  nebo  použití  příslušného  kontraktu nebo plánu
         práce; nebo
    (ii) jednání  nebo opomenutí  strany kontraktu,  které se týká
         činnosti v Oblasti a je namířené proti druhé straně anebo
         se přímo dotýká jejích oprávněných zájmů;
(d) spory mezi  Úřadem a případným  budoucím kontrahentem, kterého
    navrhl stát  tak, jak je stanoveno  v článku 153 odst.  2 (b),
    a který  řádně  splnil  podmínky,  které  se  týkají odmítnutí
    kontraktu nebo právní otázky  vzniklé při jednání o kontraktu,
    jak je  zmiňuje článek 4 odst.  6 a článek 13  odst. 2 Přílohy
    III;
(e) spory mezi Úřadem a  účastnickým státem, státním podnikem nebo
    fyzickou či  právnickou osobou, kterou  navrhl účastnický stát
    tak, jak  je stanoveno v  článku 153 odst.  2 (b), ve  kterých
    Úřad  údajně  nese  odpovědnost,  kterou  zmiňuje  článek   22
    Přílohy III;
(f) jakékoli jiné  spory, ve kterých  je jurisdikce Komory  zvlášť
    stanovena touto Úmluvou. 

                              Čl.188

      Předkládání sporů zvláštní komoře Mezinárodního tribunálu
                 pro mořské právo, ad hoc komoře
            Komory pro spory týkající se mořského dna
                anebo závazné obchodní arbitráži

  1. Spory  mezi účastnickými státy uvedené  v článku 187 pododst.
(a) mohou být předloženy:
(a) na žádost stran sporu  zvláštní komoře Mezinárodního tribunálu
    pro mořské  právo, která má být  zřízena podle článků 15  a 17
    Přílohy VI; nebo
(b) na  žádost kterékoli  strany sporu  ad hoc  komoře Komory  pro
    spory  týkající se  mořského dna,  která má  být zřízena podle
    článku 37 Přílohy VI.

  2. (a) Spory,  které  se  týkají  výkladu  a  použití  kontraktu
         uvedeného  v článku  187 pododst.  (c) (i),  se na žádost
         kterékoli  strany  sporu   předkládají  závazné  obchodní
         arbitráži,  pokud  se  strany  nedohodnou jinak. Obchodní
         arbitrážní  tribunál,  kterému  je  spor  předložen, nemá
         pravomoc  řešit žádnou  otázku týkající  se výkladu  této
         Úmluvy.  Jestliže  spor  zahrnuje  také  otázku   výkladu
         ustanovení Části XI anebo Příloh, které se k ní vztahují,
         pokud jde  o činnost v  Oblasti, postoupí se  tato otázka
         k rozhodnutí Komoře pro spory týkající se mořského dna.
     (b) Jestliže  na  počátku  nebo  v  průběhu  takové arbitráže
         arbitrážní tribunál určí, buď  na žádost kterékoli strany
         sporu, nebo  z vlastního podnětu,  že jeho rozhodnutí  je
         závislé na  výroku Komory pro spory  týkající se mořského
         dna, arbitrážní  tribunál takovou otázku  postoupí Komoře
         pro spory  týkající se mořského  dna, aby vynesla  takové
         rozhodnutí. Poté arbitrážní tribunál přistoupí k vynesení
         svého  výroku v  souladu s  rozhodnutím Komory  pro spory
         týkající se mořského dna.
     (c) V případě,    že     kontrakt    neobsahuje    ustanovení
         o arbitrážním   řízení,  kterého   má  být   použito  při
         urovnávání sporu, provádí  se arbitráž podle arbitrážních
         pravidel   UNCITRAL   nebo   podle   jiných  arbitrážních
         pravidel, která mohou  být předepsána pravidly,  předpisy
         a postupy Úřadu, pokud se strany sporu nedohodnou jinak. 

                              Čl.189

          Omezení jurisdikce se zřetelem k rozhodnutí Úřadu

  Komora pro spory týkající se mořského dna nemá jurisdikci, pokud
jde  o výkon  diskreční pravomoci  Úřadu v  souladu s ustanoveními
této Části; v žádném případě  nemůže nahrazovat uvážení Úřadu. Bez
újmy článku 191, při uplatňování své pravomoci podle článku 187 se
Komora  pro spory  týkající se  mořského dna  nemůže sama vyslovit
k otázce,  zda jsou  jakákoli pravidla,  předpisy a  postupy Úřadu
v souladu s touto Úmluvou,  ani jakákoli taková pravidla, předpisy
a postupy prohlásit za neplatná. Její  jurisdikce v tomto směru je
omezena na rozhodování o žalobách, že použití jakýchkoli pravidel,
předpisů a  postupů Úřadu bylo v  jednotlivých případech v rozporu
se  závazky vyplývajícími  z kontraktu  stran sporu  nebo s jejich
závazky  podle  této  Úmluvy;  žalob,  které  se týkají překročení
pravomoci nebo jejího zneužití; a  žalob o zaplacení náhrady škody
nebo  poskytnutí  jiného  odškodnění  dotčené  straně za nesplnění
závazků vyplývajících  z kontraktu nebo závazků  podle této Úmluvy
druhou stranou. 

                              Čl.190

    Účast a vystupování navrhujících účastnických států v řízení

  1.  Je-li fyzická  či  právnická  osoba stranou  sporu uvedeného
v článku  187, bude  o tom  stát, který  ji navrhl,  uvědoměn a má
právo  účastnit  se  řízení  předkládáním  písemných  nebo ústních
stanovisek.

  2. Je-li proti účastnickému  státu podána fyzickou či právnickou
osobou,  kterou  navrhl  jiný  účastnický  stát,  žaloba  ve sporu
uvedeném  v článku  187 pododst.  (c), může  žalovaný stát požádat
stát,  který tuto  osobu navrhl,  aby jménem  této osoby vystoupil
v řízení.  Nezúčastní-li se  takového řízení,  žalovaný stát  může
zajistit,  aby byl  zastupován  právnickou  osobou, která  má jeho
státní příslušnost. 

                              Čl.191

                               Posudky

  Komora  pro spory  týkající se  mořského dna  poskytne na žádost
Shromáždění  anebo Rady  posudky o  právních otázkách vznikajících
v rámci jejich  činnosti. Takové posudky se  poskytují ve lhůtě co
možná nejkratší. 

                              ČÁST XII:
             OCHRANA A UCHOVÁVÁNÍ MOŘSKÉHO PROSTŘEDÍ

                              Oddíl 1:
                      VŠEOBECNÁ USTANOVENÍ

                              Čl.192

                          Obecná povinnost

  Státy mají povinnost chránit a uchovávat mořské prostředí. 

                              Čl.193

          Svrchované právo států těžit své přírodní zdroje

  Státy mají svrchované právo těžit  své přírodní zdroje v souladu
se svou koncepcí ochrany životního  prostředí a v souladu s jejich
povinností chránit a zachovávat mořské prostředí. 

                              Čl.194

             Opatření k předcházení, omezení a kontrole
                 znečišťování mořského prostředí

  1. Státy  učiní všechna nezbytná opatření,  která jsou v souladu
s touto  Úmluvou, k  předcházení, omezení  a kontrole znečišťování
mořského  prostředí z  jakéhokoli  zdroje;  k tomu  účelu použijí,
podle  svých schopností  a podle  potřeby, buď  individuálně, nebo
společně nejúčinnější prostředky, které  mají k dispozici, a budou
koordinovat za tím účelem svoje úsilí.

  2. Státy přijmou všechna nezbytná  opatření k zajištění toho, že
činnost   podléhající  jejich   jurisdikci  anebo   kontrole  bude
prováděna  tak,  aby  nezpůsobila  znečištěním  žádnou škodu jiným
státům anebo jejich životnímu prostředí a aby znečištění, které má
původ v mimořádných událostech  nebo v činnosti podléhající jejich
jurisdikci  anebo  kontrole,  se  nerozšířilo  mimo  oblasti,  kde
vykonávají svá svrchovaná práva v souladu s touto Úmluvou.

  3. Opatření přijatá podle této Části se budou týkat všech zdrojů
znečišťování  mořského  prostředí.   Mimo  jiné  zahrnou  opatření
zaměřená na co největší míru snížení:
(a) vypouštění toxických, škodlivých nebo zhoubných látek, zvláště
    perzistentních, ze zdrojů umístěných  na souši, z ovzduší nebo
    přes ovzduší anebo shazováním do moře;
(b) znečišťování z lodí, zejména  opatření týkající se předcházení
    nehodám  a postupů  ve stavech  nouze; zajišťování bezpečnosti
    námořních   operací;  zabraňování   úmyslnému  a   neúmyslnému
    vypouštění  látek;  a  regulace  projektů, konstrukce, stavby,
    vybavení, provozu a obsluhy lodí posádkou;
(c) znečišťování ze zařízení a  přístrojů používaných při průzkumu
    nebo při těžbě přírodních zdrojů  mořského dna a jeho podloží,
    zejména opatření týkající se  předcházení nehodám a postupů ve
    stavech  nouze;  zajišťování  bezpečnosti  námořních  operací;
    a regulace  projektů,  konstrukce,  stavby,  zařízení, provozu
    a obsluhy těchto zařízení a přístrojů;
(d) znečišťování  z  jiných  zařízení  a  přístrojů  provozovaných
    v mořském prostředí, zejména  opatření týkající se předcházení
    nehodám  a postupů  ve stavech  nouze; zajišťování bezpečnosti
    námořních  operací; a  regulace projektů,  konstrukce, stavby,
    zařízení, provozu a obsluhy těchto zařízení a přístrojů.

  4.  Při provádění  opatření  k  předcházení, omezení  a kontrole
znečišťování  mořského  prostředí  se  státy  zdrží  neoprávněného
zasahování do činností prováděných  jinými státy při výkonu jejich
práv a povinností v souladu s touto Úmluvou.

  5.  Opatření přijatá  v souladu  s touto  Částí budou  zahrnovat
taková  opatření,  která  jsou  nezbytná  pro  ochranu a zachování
vzácných  nebo   zranitelných  ekosystémů,  jakož   i  přirozeného
životního   prostředí  druhů,   jejichž  zásoby   jsou  vyčerpány,
vystaveny ohrožení nebo nebezpečí,  jakož i ostatních forem života
v moři. 

                              Čl.195

              Povinnost nepřenášet škody nebo nebezpečí
           a nepřeměňovat jeden druh znečištění v jiný

  Při  provádění  opatření  k  zabraňování,  snížení nebo kontrole
znečišťování mořského  prostředí jednají státy tak,  aby přímo ani
nepřímo nepřenášely škody nebo nebezpečí  z jedné oblasti do druhé
anebo aby nepřeměňovaly jeden druh znečištění v jiný. 

                              Čl.196

     Použití technologií a zanesení cizorodých nebo nových druhů

  1. Státy učiní veškerá  nezbytná opatření k zabraňování, snížení
a kontrole  znečišťování mořského  prostředí podléhajícího  jejich
jurisdikci  anebo  kontrole,  které   by  bylo  důsledkem  použití
technologií  anebo  úmyslného  nebo  náhodného zanesení cizorodých
nebo nových  druhů do určité  části mořského prostředí  a které by
mohlo přivodit jeho podstatnou a škodlivou změnu.

  2.  Tento  článek  se  nedotýká  použití  této Úmluvy, pokud jde
o zabraňování,   snížení   a    kontrolu   znečišťování   mořského
prostředí. 

                              Oddíl 2:
                UNIVERZÁLNÍ A OBLASTNÍ SPOLUPRÁCE

                              Čl.197

          Spolupráce na univerzálním nebo oblastním základě

  Státy  přímo  nebo   prostřednictvím  příslušných  mezinárodních
organizací spolupracují na univerzální a podle potřeby na oblastní
základně  při  stanovení   a  vypracovávání  mezinárodních  norem,
standardů,  doporučené  praxe  a  postupů,  které  jsou  v souladu
s touto Úmluvou, přihlížejíce přitom k oblastním zvláštnostem. 

                              Čl.198

                 Oznámení hrozící nebo vzniklé škody

  Stát,  který zjistí,  že mořskému  prostředí hrozí bezprostřední
nebezpečí  poškození  nebo  poškození  znečištěním,  uvědomí o tom
okamžitě ostatní státy, které by mohly být postiženy touto škodou,
jakož i příslušné mezinárodní organizace. 

                              Čl.199

             Plány mimořádných opatření proti znečištění

  V případech uvedených v  článku 198 spolupracují státy postižené
oblasti  podle svých  možností a  příslušné mezinárodní organizace
v co  největší  možné  míře  při  odstraňování následků znečištění
a při zamezování nebo snižování škody  na nejmenší možnou míru. Za
tímto   účelem  státy   společně  rozvíjejí   a  podporují   plány
mimořádných opatření pro případ znečištění mořského prostředí. 

                              Čl.200

        Studie, výzkumné programy a výměna informací a údajů

  Státy  přímo  nebo   prostřednictvím  příslušných  mezinárodních
organizací  spolupracují  za   účelem  podpory  studií,  provádění
programů vědeckého  výzkumu a napomáhání výměně  informací a údajů
získaných  o znečišťování  mořského prostředí.  Usilují o  aktivní
účast v oblastních a univerzálních  programech, aby získaly a byly
s to určit  povahu a rozsah znečištění,  jeho účinky, způsoby jeho
rozšiřování, nebezpečí z něho vyplývající a prostředky nápravy. 

                              Čl.201

              Vědecká kritéria pro vypracování předpisů

  Na základě  informací a údajů  získaných podle článku  200 státy
přímo  nebo prostřednictvím  příslušných mezinárodních  organizací
spolupracují  při   stanovení  vhodných  vědeckých   kritérií  pro
stanovení  a  vypracování  norem   standardů  a  doporučené  praxe
a postupů k zabraňování, omezení  a kontrole znečišťování mořského
prostředí. 

                              Oddíl 3:
                         TECHNICKÁ POMOC

                              Čl.202

             Vědecká a technická pomoc rozvojovým státům

  Státy  přímo  nebo   prostřednictvím  příslušných  mezinárodních
organizací:
(a) podporují programy  vědecké, školské, technické  a jiné pomoci
    rozvojovým státům,  které jsou určeny  k ochraně a  uchovávání
    mořského  prostředí  a  k   zabraňování,  snížení  a  kontrole
    mořského znečišťování. Tato pomoc mimo jiné zahrnuje:
      (i) výcvik jejich vědeckého a technického personálu;
     (ii) umožnění  jejich  účasti   v  příslušných  mezinárodních
          programech;
    (iii) dodání potřebného vybavení a zařízení;
     (iv) zvyšování jejich kapacity vyrábět taková zařízení;
      (v) vývoj  zařízení a  poskytování konzultací  při provádění
          výzkumných,   monitorovacích,   vzdělávacích   a  jiných
          programů;
(b) poskytují  potřebnou  pomoc,  zejména  rozvojovým  státům, při
    minimalizaci následků  velkých nehod, které  by mohly způsobit
    vážné znečištění mořského prostředí;
(c) poskytují  potřebnou  pomoc,  zejména  rozvojovým  státům, při
    přípravě ekologických hodnocení. 

                              Čl.203

              Preferenční zacházení s rozvojovými státy

  Za účelem zabraňování, omezení  a kontroly znečišťování mořského
prostředí anebo  minimalizace jeho následků  poskytují mezinárodní
organizace rozvojovým zemím přednost, pokud jde o:
(a) rozdělování příslušných prostředků a technické pomoci; a
(b) využívání jejich specializovaných služeb. 

                              Oddíl 4:
        MONITOROVÁNÍ A VYHODNOCOVÁNÍ ŽIVOTNÍHO PROSTŘEDÍ

                              Čl.204

           Monitorování nebezpečí nebo následků znečištění

  1. Státy, jednajíce tak, aby  to nebylo na újmu právům ostatních
států, a nakolik je to prakticky možné, přímo nebo prostřednictvím
mezinárodních  organizací,  uznávanými  metodami  pozorují,  měří,
vyhodnocují  a  analyzují  nebezpečí  nebo  následky  znečišťování
mořského prostředí.

  2. Státy zejména dohlížejí na důsledky jakékoli činnosti, kterou
povolily  nebo kterou  provádějí, aby  zjistily, zda  tato činnost
nemůže způsobit znečištění mořského prostředí. 

                              Čl.205

                         Zveřejňování zpráv

  Státy buď zveřejňují zprávy  o výsledcích získaných podle článku
204,  anebo   ve  vhodných  intervalech   podávají  takové  zprávy
příslušným  mezinárodním  organizacím,  které  je  zpřístupní všem
státům. 

                              Čl.206

                Vyhodnocení možných následků činností

  Mají-li státy  rozumné důvody se domnívat,  že plánovaná činnost
podléhající  jejich   jurisdikci  anebo  kontrole   může  způsobit
podstatné  znečištění  nebo  vážnou  a  škodlivou  změnu  mořského
prostředí,  vyhodnotí,  pokud  je  to  možné,  možné důsledky této
činnosti na mořské prostředí  a výsledky tohoto vyhodnocení oznámí
způsobem předvídaným v článku 205. 

                              Oddíl 5:
      MEZINÁRODNÍ NORMY A NÁRODNÍ ZÁKONODÁRSTVÍ TÝKAJÍCÍ SE
 ZABRAŇOVÁNÍ, SNÍŽENÍ A KONTROLY ZNEČIŠŤOVÁNÍ MOŘSKÉHO PROSTŘEDÍ

                              Čl.207

             Znečišťování ze zdrojů umístěných na souši

  1.  Státy   přijmou  právní  předpisy   k  zabraňování,  snížení
a kontrole znečišťování mořského prostředí ze zdrojů umístěných na
souši,  včetně  řek,  ústí  řek,  potrubí  a  odpadových zařízení,
berouce  přitom ohled  na mezinárodně  dohodnuté normy,  standardy
a doporučenou praxi a postupy.

  2.  Státy  učiní  další   opatření,  která  mohou  být  nezbytná
k zabraňování, snížení a  kontrole znečišťování mořského prostředí
ze zdrojů umístěných na souši.

  3. Státy na příslušné oblastní  úrovni usilují o harmonizaci své
politiky v těchto otázkách.

  4.  Státy, jednajíce  prostřednictvím příslušných  mezinárodních
organizací  nebo prostřednictvím  diplomatické konference, usilují
o stanovení   univerzálních   a    oblastních   norem,   standardů
a doporučené  praxe a  postupů k  zabraňování, snížení  a kontrole
znečišťování  mořského prostředí  ze zdrojů  umístěných na  souši;
berou  přitom v  úvahu charakteristické  oblastní rysy, ekonomické
možnosti rozvojových států a  jejich potřebu ekonomického rozvoje.
Tyto  normy,  standardy  a  doporučená  praxe  a  postupy se podle
potřeby periodicky přezkoumávají.

  5.  Právní  předpisy,  opatření,  normy,  standardy a doporučená
praxe a  postupy, které jsou  uvedeny v odst.  1, 2 a  4, zahrnují
rovněž  opatření  zaměřená  na  co  největší  možný rozsah omezení
vypouštění toxických,  škodlivých nebo zhoubných  látek, především
perzistentních, do mořského prostředí. 

                              Čl.208

         Znečišťování vyplývající z činnosti na mořském dnu

  1. Pobřežní státy přijmou právní předpisy k zabraňování, omezení
a kontrole  znečišťování   mořského  prostředí  v   důsledku  nebo
v souvislosti  s  činností  na  mořském  dnu  podléhajícím  jejich
jurisdikci, jakož i znečišťování z umělých ostrovů, zařízení anebo
konstrukcí podléhajících jejich jurisdikci podle článků 60 a 80.

  2.  Státy  učiní  další   opatření,  která  mohou  být  nezbytná
k zabraňování, snížení a kontrole takového znečišťování.

  3. Takové právní předpisy a opatření nesmějí být méně účinné než
mezinárodní normy, standardy a doporučená praxe a postupy.

  4. Státy na příslušné oblastní  úrovni usilují o harmonizaci své
politiky v těchto otázkách.

  5.  Státy, jednajíce  prostřednictvím příslušných  mezinárodních
organizací  nebo prostřednictvím  diplomatické konference, usilují
o stanovení   univerzálních   a    oblastních   norem,   standardů
a doporučené  praxe a  postupů k  zabraňování, snížení  a kontrole
znečišťování  mořského  prostředí  v  důsledku  nebo v souvislosti
s činností  na mořském  dnu podléhajícím  jejich jurisdikci, jakož
i znečišťování  z  umělých   ostrovů,  zařízení  anebo  konstrukcí
podléhajících  jejich  jurisdikci  podle   odst.  1.  Tyto  normy,
standardy a doporučená praxe a postupy se podle potřeby periodicky
přezkoumávají. 

                              Čl.209

            Znečišťování vyplývající z činnosti v Oblasti

  1. V souladu  s Částí XI se stanoví  mezinárodní normy, předpisy
a postupy k zabraňování, snížení  a kontrole znečišťování mořského
prostředí v  důsledku činnosti v  Oblasti. Takové normy,  předpisy
a postupy se podle potřeby periodicky přezkoumávají.

  2.  V souladu  s  příslušnými  ustanoveními tohoto  oddílu státy
přijmou  právní   předpisy  k  zabraňování,   snížení  a  kontrole
znečišťování   mořského   prostředí   vyplývajícího   z   činnosti
v Oblasti, která  je prováděna plavidly,  zařízeními, konstrukcemi
anebo jinými přístroji pod jejich vlajkou nebo v jejich registraci
anebo  provozovanými   z  jejich  pověření.   Požadavky  stanovené
takovými právními předpisy nesmějí být méně účinné než mezinárodní
normy, předpisy a postupy uvedené v odst. 1. 

                              Čl.210

                      Shazování odpadu do moře

  1.   Státy  vydají   právní  předpisy   k  zabraňování,  snížení
a kontrole  znečišťování mořského  prostředí shazováním  odpadu do
moře.

  2.  Státy  učiní  další   opatření,  která  mohou  být  nezbytná
k zabraňování, snížení a kontrole takového znečišťování.

  3.  Takové  právní  předpisy  a  opatření  zajistí, že shazování
odpadu  do  moře  nesmí  být  prováděno  bez  povolení příslušných
státních orgánů.

  4.  Státy, jednajíce  prostřednictvím příslušných  mezinárodních
organizací  nebo prostřednictvím  diplomatické konference, usilují
o stanovení   univerzálních   a    oblastních   norem,   standardů
a doporučené  praxe a  postupů k  zabraňování, snížení  a kontrole
znečišťování  mořského prostředí  shazováním odpadu  do moře. Tyto
normy,  standardy a  doporučená praxe  a postupy  se podle potřeby
periodicky přezkoumávají.

  5.  Shazování  odpadu  do  moře  v  pobřežním  moři a ve výlučné
ekonomické zóně  nebo na kontinentálním šelfu  nesmí být prováděno
bez  výslovného předběžného  schválení pobřežního  státu, který má
právo povolovat, regulovat a  kontrolovat shazování odpadu do moře
po  náležitém projednání  takové záležitosti  s jinými  státy, pro
které  by  shazování  odpadu  do  moře  mohlo  mít z důvodu jejich
geografické polohy škodlivé důsledky.

  6.  Vnitrostátní  právní  předpisy  a  opatření  k  zabraňování,
snížení  a  kontrole  znečišťování  mořského  prostředí shazováním
odpadu  do  moře  nesmějí  být  méně  účinné než univerzální normy
a standardy. 

                              Čl.211

                       Znečišťování z plavidel

  1.  Státy, jednajíce  prostřednictvím příslušných  mezinárodních
organizací nebo prostřednictvím všeobecné diplomatické konference,
usilují o stanovení mezinárodních norem a standardů k zabraňování,
snížení  a  kontrole  znečišťování  mořského  prostředí z plavidel
shazováním odpadu do moře; stejným  způsobem podporují tam, kde je
to vhodné, přijetí systémů  tras zaměřených na minimalizaci nehod,
které  by  mohly  způsobit  znečištění  mořského  prostředí včetně
pobřeží  a  poškození  s  tím  spojených  zájmů  pobřežních států.
Stejným  způsobem   se  tyto  normy  a   standardy  podle  potřeby
periodicky přezkoumávají.

  2.  Státy   přijmou  právní  předpisy   k  zabraňování,  snížení
a kontrole  znečišťování mořského  prostředí z  plavidel plujících
pod jejich vlajkou anebo jsoucích v jejich registraci.

  3.  Státy,  které  stanoví  zvláštní  požadavky  na zabraňování,
snížení a  kontrolu znečišťování mořského  prostředí jako podmínku
pro vpuštění cizích  lodí do svých přístavů nebo  do vnitřních vod
anebo  pro  zastavení  ve   svých  pobřežních  terminálech,  řádně
zveřejní  takové  požadavky  a  oznámí  je příslušným mezinárodním
organizacím. Stanoví-li  takové požadavky stejnou  formou dva nebo
více pobřežních  států ve snaze harmonizovat  svou politiku, potom
bude  oznámení  obsahovat  informaci  o  tom,  které  státy  se na
takových společných  opatřeních účastní. Každý  stát vyžaduje, aby
kapitán plavidla, které pluje pod jeho vlajkou anebo jsoucí v jeho
registraci, při  proplutí pobřežním mořem státu,  který se účastní
na takových společných opatřeních,  poskytl na žádost tohoto státu
informaci  o tom,  zda plavidlo  směřuje do  státu stejné  oblasti
a účastnícího  se   na  takových  společných   opatřeních;  a  aby
v takovém  případě   sdělil,  zda  plavidlo   vyhovuje  požadavkům
takového státu pro vpuštění  do přístavu. Ustanovení tohoto článku
nejsou na  újmu nerušenému uplatňování  práva plavidla na  pokojné
proplutí nebo uplatnění článku 25 odst. 2.

  4. Při výkonu své svrchovanosti  v pobřežním moři pobřežní státy
mohou přijímat  právní předpisy k zabraňování,  snížení a kontrole
znečišťování  moře  z  cizích   plavidel,  a  to  včetně  plavidel
uplatňujících  právo pokojného  průjezdu.  V  souladu s  Částí II,
oddíl 3, nesmějí takové právní předpisy narušovat pokojné proplutí
cizích plavidel.

  5. Za  účelem zajištění dodržování  opatření uvedených v  oddíle
6 pobřežní  státy mohou,  pokud  jde  o jejich  výlučné ekonomické
zóny, přijímat  právní předpisy k zabraňování,  snížení a kontrole
znečišťování  z  plavidel,  které  by  odpovídaly  obecně přijatým
mezinárodním   normám  a   standardům  stanoveným  prostřednictvím
příslušných   mezinárodních    organizací   nebo   prostřednictvím
všeobecné diplomatické konference, a uvádějí je v život.

  6. (a) Jestliže mezinárodní  normy a standardy  uvedené v odst.1
         neodpovídají  zvláštním  okolnostem  a  pobřežní  stát má
         rozumné  důvody se  domnívat, že  určitá zřetelně  určená
         oblast jeho  výlučné ekonomické zóny  je takovou oblastí,
         ve které  je nezbytné přijmout  zvláštní závazná opatření
         k zabraňování znečišťování z plavidel,  a to z uznávaných
         technických    důvodů   spojených    s   oceánografickými
         a ekologickými  podmínkami,  jakož   i  s  využitím  této
         oblasti  nebo  s  ochranou  jejích  zdrojů  a se zvláštní
         povahou provozu plavidel v  ní, může tento pobřežní stát,
         a to  po  patřičných  konzultacích  s kterýmkoli dotčeným
         státem prostřednictvím  příslušné mezinárodní organizace,
         ohledně takové  oblasti zaslat této  organizaci oznámení,
         které   obsahuje   vědecké   a   technické   důkazy  toto
         podporující, jakož  i informaci o  nezbytných opatřeních,
         které  hodlá  přijmout.  Do  dvanácti  měsíců po obdržení
         takovéhoto  oznámení tato  organizace určí,  zda podmínky
         v této  oblasti  odpovídají   výše  uvedeným  požadavkům.
         Určí-li organizace,  že tomu tak  je, pobřežní stát  může
         pro tuto  oblast přijmout právní  předpisy k zabraňování,
         snížení  a  kontrole   znečišťování  z  plavidel;  přitom
         uplatňuje  takové  mezinárodní   normy,  standardy  anebo
         námořní plavební  praxi, které tato  organizace uznává za
         použitelné  pro  zvláštní  oblasti.  Tyto právní předpisy
         nejsou  použitelné  pro  cizí   plavidla   dříve  než  po
         uplynutí  patnácti měsíců  od zaslání  zmíněného oznámení
         organizaci.
     (b) Pobřežní   státy  zveřejňují   hranice  jakékoli   takové
         zřetelně určené oblasti.
     (c) Hodlají-li pobřežní  státy přijmout pro  takovouto oblast
         doplňující   právní  předpisy   k  zabraňování,   snížení
         a kontrole znečišťování z  plavidel, oznámí to organizaci
         zároveň  s  výše  uvedeným  oznámením.  Takové doplňující
         právní  předpisy se  mohou týkat  vypouštění látek  anebo
         námořní plavební  praxe, ale nesmějí  vyžadovat, aby cizí
         plavidla  dodržovala  jiné  standardy,  které  se  týkají
         projektu,  konstrukce, obsluhy  posádkou anebo  vybavení,
         než  jsou obecně  přijaté mezinárodní  normy a standardy.
         Tyto právní předpisy jsou použitelné pro cizí plavidla po
         uplynutí  patnácti měsíců  od zaslání  zmíněného oznámení
         organizaci,  za podmínky,  že  tato  organizace s  tím do
         dvanácti  měsíců  od  zaslání  zmíněného oznámení vyjádří
         souhlas.

  7.  Mezinárodní  normy  a   standardy  uvedené  v  tomto  článku
zahrnují,  mimo jiné,  povinnost okamžitě  oznámit nehody,  včetně
námořních havárií zahrnujících  výtok nákladu nebo pravděpodobnost
výtoku  nákladu, pobřežním  státům, jejichž  pobřeží nebo příbuzné
zájmy by mohly být dotčeny. 

                              Čl.212

              Znečišťování z ovzduší nebo přes ovzduší

  1.  Státy   přijmou  právní  předpisy   k  zabraňování,  snížení
a kontrole  znečišťování mořského  prostředí z  ovzduší nebo  přes
ovzduší,  a  to  ve  vztahu  ke  vzdušnému prostoru, který podléhá
jejich svrchovanosti, a ve vztahu k plavidlům nebo letadlům, která
plují  pod jejich  vlajkou anebo  jsou v  jejich registraci; berou
přitom   ohled   na   mezinárodně   dohodnuté   normy,   standardy
a doporučenou  praxi a  postupy, jakož  i na  bezpečnost leteckého
provozu.

  2.  Státy  učiní  další   opatření,  která  mohou  být  nezbytná
k zabraňování, snížení a kontrole takového znečišťování.

  3.  Státy, jednajíce  prostřednictvím příslušných  mezinárodních
organizací  nebo prostřednictvím  diplomatické konference, usilují
o stanovení   univerzálních   a    oblastních   norem,   standardů
a doporučené  praxe a  postupů k  zabraňování, snížení  a kontrole
takového znečišťování. 

                              Oddíl 6:
            PROSAZOVÁNÍ DODRŽOVÁNÍ PRÁVNÍCH PŘEDPISŮ

                              Čl.213

              Prosazování dodržování právních předpisů
    týkajících se znečišťování ze zdrojů umístěných na souši

  Státy  prosazují  dodržování   svých  právních  předpisů,  které
přijaly  v  souladu  s  článkem  207,  a přijímají právní předpisy
a činí jiná  opatření, která jsou  nezbytná k plnění  použitelných
mezinárodních   norem  a   standardů  stanovených  prostřednictvím
příslušných   mezinárodních    organizací   nebo   prostřednictvím
diplomatické   konference  k   zabraňování,  snížení   a  kontrole
znečišťování mořského prostředí ze zdrojů umístěných na souši. 

                              Čl.214

       Prosazování dodržování právních předpisů týkajících se
      znečišťování vyplývajícího z činnosti na mořském dnu

  Státy  prosazují  dodržování   svých  právních  předpisů,  které
přijaly  v  souladu  s  článkem  208,  a přijímají právní předpisy
a činí jiná  opatření, která jsou  nezbytná k plnění  použitelných
mezinárodních   norem  a   standardů  stanovených  prostřednictvím
příslušných   mezinárodních    organizací   nebo   prostřednictvím
diplomatické   konference  k   zabraňování,  snížení   a  kontrole
znečišťování  mořského  prostředí  v  důsledku  nebo v souvislosti
s činností  na mořském  dnu podléhajícím  jejich jurisdikci, jakož
i znečišťování  z  umělých   ostrovů,  zařízení  anebo  konstrukcí
podléhajících jejich jurisdikci podle článků 60 a 80. 

                              Čl.215

  Prosazování dodržování pravidel, předpisů a postupů týkajících se
         znečišťování vyplývajícího z činnosti v Oblasti

  Prosazování   dodržování    mezinárodních   pravidel,   předpisů
a postupů stanovených v souladu s  Částí XI k zabraňování, snížení
a kontrole  znečišťování  mořského  prostředí  v důsledku činnosti
v Oblasti se řídí ustanoveními této Části. 

                              Čl.216

       Prosazování dodržování právních předpisů týkajících se
     znečišťování vyplývajícího ze shazování odpadu do moře

  1. Dodržování  právních předpisů, které  byly přijaty v  souladu
s touto  Úmluvou, a  použitelných mezinárodních  norem a standardů
stanovených  prostřednictvím příslušných  mezinárodních organizací
nebo   prostřednictvím  diplomatické   konference  k  zabraňování,
snížení  a  kontrole  znečišťování  mořského  prostředí shazováním
odpadu do moře je prosazováno:
(a) pobřežním  státem,  pokud  jde   o  shazování  odpadu  v  jeho
    pobřežních vodách nebo v jeho výlučné ekonomické zóně anebo na
    jeho kontinentálním šelfu;
(b) státem vlajky, pokud jde o jeho plavidla a letadla plující pod
    jeho vlajkou anebo jsoucí v jeho registraci;
(c) kterýmkoli státem,  pokud jde o  nakládání odpadů nebo  jiných
    látek,  které  se  uskutečňuje  na  jeho  území  nebo  na jeho
    pobřežních terminálech.

  2. Tento článek neukládá žádnému státu povinnost zahájit řízení,
jestliže takové řízení již byl zahájil jiný stát v souladu s tímto
článkem. 

                              Čl.217

       Prosazování dodržování právních předpisů státem vlajky

  1. Státy  prosazují dodržování použitelných  mezinárodních norem
a standardů stanovených  prostřednictvím příslušných mezinárodních
organizací  nebo prostřednictvím  diplomatické konference  a svých
právních předpisů  k zabraňování, snížení  a kontrole znečišťování
mořského  prostředí z  plavidel plavidly,  která plují  pod jejich
vlajkou  anebo  jsou  v  jejich  registraci;  a  přijímají  právní
předpisy  a  činí  jiná  opatření  nezbytná  k jejich plnění. Stát
vlajky  prosazuje  účinné  dodržování  takových  norem,  standardů
a právních předpisů bez ohledu na to, kde k porušení došlo.

  2. Státy především přijmou vhodná opatření k zajištění toho, aby
plavidla  plující   pod  jejich  vlajkou  nebo   jsoucí  v  jejich
registraci  měla   zakázánu  plavbu,  pokud   nesplňují  požadavky
stanovené   k   zabraňování,   snížení   a  kontrole  znečišťování
z plavidel mezinárodními normami a  standardy uvedenými v odst. 1,
a to  včetně  požadavků,  které  se  týkají  projektu, konstrukce,
vybavení anebo obsluhy posádkou.

  3. Státy  zajistí, aby plavidla plující  pod jejich vlajkou nebo
jsoucí  v jejich  registraci měla  na palubě  osvědčení vyžadovaná
mezinárodními  normami a  standardy uvedenými  v odst.  1 a vydaná
v souladu s  nimi. Stát vlajky  zajistí, aby plavidla  plující pod
jeho  vlajkou byla  pravidelně prověřována  za účelem  ověření, že
taková osvědčení jsou v souladu se skutečným stavem plavidel. Tato
osvědčení  jiné  státy  přijímají  jako  důkaz  o  stavu  plavidel
a uznávají,  že mají  stejnou platnost,  jako by  je samy  vydaly,
pokud  nejsou   zřejmé  důvody  k   domněnce,  že  stav   plavidla
v podstatné míře neodpovídá údajům uvedeným v osvědčení.

  4.    Poruší-li   plavidlo    normy   a    standardy   stanovené
prostřednictvím   příslušných    mezinárodních   organizací   nebo
prostřednictvím   všeobecné  diplomatické   konference,  bez  újmy
článkům 218,  220 a 228  zajistí stát vlajky  okamžité vyšetřování
a podle potřeby zahájí řízení ohledně  údajného porušení, a to bez
ohledu   na  to,   kde  došlo   k  porušení   nebo  ke  znečištění
vyplývajícímu z takového porušení anebo kde to bylo zjištěno.

  5. Při  vyšetřování může stát  vlajky požádat o  pomoc kterýkoli
jiný  stát,  jehož  spolupráce  by  byla  užitečná při vyšetřování
okolností  případu.  Státy  se  vynasnaží  vyjít  vstříc příslušné
žádosti státu vlajky.

  6.  Na písemnou  žádost kteréhokoli  státu stát  vlajky přešetří
jakékoli  porušení,  k  němuž  údajně  došlo  ze  strany  plavidel
plujících pod jeho vlajkou. Domnívá-li se, že jsou dány dostatečné
důvody  k tomu,  aby mohlo  být provedeno  řízení ohledně údajného
porušení, stát vlajky neprodleně zahájí takové řízení v souladu se
svými zákony.

  7. Stát  vlajky neprodleně informuje žádající  stát a příslušnou
mezinárodní organizaci  o provedeném zákroku a  o jeho výsledcích.
Taková informace se dá k dispozici všem státům.

  8. Sankce stanovené právními  předpisy státu vlajky pro plavidla
plující  pod   jeho  vlajkou  musí  být   dostatečně  přísné,  aby
odrazovaly od porušování, a to bez ohledu na to, kde k nim dojde. 

                              Čl.218

     Prosazování dodržování právních předpisů přístavními státy

  1. Nachází-li se plavidlo dobrovolně v přístavu nebo v pobřežním
terminálu  nějakého státu,  může tento  stát provádět  vyšetřování
a tam, kde ho k tomu opravňují důkazy, zahajovat řízení, pokud jde
o jakékoli  vypouštění  odpadu  z  takového  plavidla za hranicemi
vnitřních vod, pobřežního moře nebo výlučné ekonomické zóny tohoto
státu,  které  porušuje  platné   mezinárodní  normy  a  standardy
stanovené  prostřednictvím příslušné  mezinárodní organizace  nebo
prostřednictvím všeobecné diplomatické konference.

  2.  Jestliže  jde  o  porušení  v  důsledku  vypuštění odpadu ve
vnitřních  vodách,  pobřežním  moři  nebo  výlučné ekonomické zóně
jiného  státu,  řízení  podle  odst.  1  se  nezahájí,  pokud o to
nepožádá  takový  stát,  stát  vlajky  nebo  stát  postižený  nebo
ohrožený porušením  v důsledku vypuštění  odpadu anebo pokud  toto
porušení  nezpůsobilo nebo  pravděpodobně nezpůsobí  znečištění ve
vnitřních  vodách,  pobřežním  moři  nebo  výlučné ekonomické zóně
státu, který zahájil řízení.

  3. Nachází-li se plavidlo dobrovolně v přístavu nebo v pobřežním
terminálu nějakého státu, tento stát podle možnosti vyhoví žádosti
kteréhokoli  státu  o  vyšetření  porušení  v  důsledku  vypuštění
zmíněného v odst. 1, k  němuž podle předpokladu došlo ve vnitřních
vodách,  v   pobřežním  moři  nebo  ve   výlučné  ekonomické  zóně
žádajícího státu nebo na nich  způsobilo škodu anebo hrozilo jejím
způsobením; stejně  tak dle možnosti  vyhoví žádosti státu  vlajky
o vyšetření  takového  porušení,  a  to  bez  ohledu  na  to,  kde
k takovému porušení došlo.

  4.  Protokoly  o  vyšetřování  vyhotovené  státem přístavu budou
v souladu s  ustanoveními tohoto článku předány  státu vlajky nebo
pobřežnímu  státu na  jejich  žádost.  Řízení zahájené  na základě
takového  vyšetřování státem  přístavu může  být při  respektování
ustanovení oddílu  7 přerušeno, a  to na žádost  pobřežního státu,
jestliže k porušení došlo ve vnitřních vodách, pobřežním moři nebo
výlučné ekonomické zóně tohoto státu. Důkazy a protokoly o případu
spolu s kaucí nebo s jinou finanční zárukou složenou u úřadů státu
přístavu  budou  předány  pobřežnímu   státu.  Takové  předání  je
překážkou dalšího řízení ve státu přístavu. 

                              Čl.219

                 Opatření k zabraňování znečišťování
           týkající se způsobilosti plavidel k plavbě

  Stát, který na žádost nebo ze své vlastní iniciativy zjistil, že
plavidlo,  které  se  nachází  v  jeho  přístavu  nebo v pobřežním
terminálu, porušuje platné mezinárodní  normy a standardy týkající
se  způsobilosti plavidel  k plavbě  a hrozí  tak způsobení  škody
mořskému  prostředí, přijme  při respektování  ustanovení oddílu 7
podle  možnosti správní  opatření, aby  zabránil takovému plavidlu
v plavbě.  Tento stát  může povolit  takovému plavidlu  pokračovat
v plavbě  pouze do  nejbližšího vhodného  opravárenského doku;  po
odstranění  příčin  porušení  okamžitě  povolí plavidlu pokračovat
v plavbě. 

                              Čl.220

      Prosazování dodržování právních předpisů pobřežními státy

  1. Nachází-li se plavidlo dobrovolně v přístavu nebo v pobřežním
terminálu  nějakého  státu,  může   tento  stát  při  respektování
ustanovení  oddílu 7  zahájit řízení  ohledně jakéhokoli  porušení
jeho právních  předpisů, které přijal  v souladu s  touto Úmluvou,
anebo  v  souladu  s  platnými  mezinárodními  normami a standardy
k zabraňování, snížení  a kontrole znečišťování  z plavidel, pokud
k porušení došlo v pobřežních  vodách nebo výlučné ekonomické zóně
tohoto státu.

  2.  Tam, kde  existují rozumné  důvody se  domnívat, že plavidlo
proplouvající pobřežním mořem nějakého  státu porušilo během svého
průjezdu  právní  předpisy,  které  tento  stát  přijal  v souladu
s touto Úmluvou  anebo v souladu s  platnými mezinárodními normami
a standardy  k   zabraňování,  snížení  a   kontrole  znečišťování
z plavidel,   může  tento   stát  bez   újmy  použití  příslušných
ustanovení Části II, oddílu 3, provést fyzickou prohlídku plavidla
v souvislosti s porušením, a kde jej k tomu opravňují důkazy, může
zahájit  řízení,  včetně  zadržení  plavidla,  v  souladu se svými
zákony a při respektování ustanovení oddílu 7.

  3.  Tam, kde  existují rozumné  důvody se  domnívat, že plavidlo
plující výlučnou  ekonomickou zónou nebo  pobřežním mořem nějakého
státu  se  dopustilo  v  této  výlučné  ekonomické  zóně  porušení
příslušných mezinárodních norem a standardů k zabraňování, snížení
a kontrole znečišťování z plavidel  anebo právních předpisů tohoto
státu, které v souladu s nimi takové mezinárodní normy a standardy
provádějí, může tento stát  požadovat od tohoto plavidla informace
ohledně jeho  totožnosti a přístavu jeho  registrace, ohledně jeho
posledního  a  příštího  přístavu  zastavení  a  ohledně ostatních
nezbytných informací potřebných ke zjištění, zda došlo k porušení.

  4.  Stát vlajky  přijme právní  předpisy a  učiní jiná  opatření
k tomu, aby plavidla plující  pod jeho vlajkou vyhovovala žádostem
o informace podle odst. 3.

  5.  Tam, kde  existují rozumné  důvody se  domnívat, že plavidlo
plující výlučnou  ekonomickou zónou nebo  pobřežním mořem nějakého
státu  se  dopustilo  v  této  výlučné  ekonomické  zóně  porušení
zmíněného v odst. 3 a  vedoucího k rozsáhlejšímu vypouštění odpadu
způsobivšímu vážné  znečištění mořského prostředí  anebo hrozícímu
takovým  vážným  znečištěním,  může  tento  stát  provést fyzickou
prohlídku  plavidla v  souvislosti s  porušením, jestliže plavidlo
odmítlo  poskytnout informaci  nebo jestliže  plavidlem poskytnutá
informace  je očividně  v rozporu  s faktickým  stavem a  jestliže
okolnosti případu takovou prohlídku opravňují.

  6.  Tam,  kde  existují  zřejmé  objektivní  důkazy, že plavidlo
plující výlučnou  ekonomickou zónou nebo  pobřežním mořem nějakého
státu  se  dopustilo  v  této  výlučné  ekonomické  zóně  porušení
zmíněného v  odst. 3 a vedoucího  k vypouštění odpadu způsobivšímu
velkou  škodu  nebo  hrozícímu  velkou  škodou  pobřeží nebo s ním
spojeným  zájmům pobřežního  státu anebo  zdrojům jeho  pobřežního
moře či výlučné ekonomické zóny,  může tento stát při respektování
ustanovení  oddílu 7  a za  předpokladu, že  jej k  tomu opravňují
důkazy,  zahájit řízení,  včetně zadržení  plavidla, v  souladu se
svými zákony.

  7. Bez ohledu  na ustanovení odst. 6 v  případech, kdy příslušné
postupy byly stanoveny buď prostřednictvím mezinárodní organizace,
nebo byly jinak dohodnuty,  čímž bylo zajištěno dodržení požadavků
na složení  kauce nebo na jinou  vhodnou finanční záruku, pobřežní
stát, který je vázán  takovými postupy, dovolí plavidlu pokračovat
v plavbě.

  8. Ustanovení odstavců  3, 4, 5, 6 a 7  se použijí stejně, pokud
jde o vnitrostátní právní předpisy  přijaté podle článku 211 odst.
6. 

                              Čl.221

   Opatření k zabraňování znečišťování způsobeného havárií na moři

  1. Nic v této Části není na újmu právu států podle mezinárodního
práva,  jak  obyčejového  tak  smluvního,  přijímat  a  prosazovat
opatření  za  hranicemi  pobřežního  moře,  úměrná  skutečné  nebo
hrozící škodě, za  účelem ochrany svého pobřeží anebo  zájmů s ním
spojených,   včetně  rybolovu,   před  znečištěním   nebo  hrozbou
znečištění  v důsledku  havárie na  moři nebo  v důsledku činnosti
s takovou havárií spojené, u níž se dá rozumně očekávat, že povede
k vážným škodlivým důsledkům.

  2.  Pro účely  tohoto článku  "havárie na  moři" znamená  srážku
plavidel,  náraz na  mělčinu anebo  jinou nehodu  při plavbě  nebo
jinou událost na palubě plavidla či  mimo ni, která má za následek
hmotnou škodu  nebo bezprostřední hrozbu hmotné  škody na plavidle
nebo na jeho nákladu. 

                              Čl.222

       Prosazování dodržování právních předpisů týkajících se
            znečišťování z ovzduší nebo přes ovzduší

  Státy  prosazují  ve  vzdušném  prostoru,  který  podléhá jejich
jurisdikci, anebo ve vztahu k plavidlům nebo letadlům, která plují
pod  jejich vlajkou  anebo  jsou  v jejich  registraci, dodržování
svých  právních předpisů,  které přijaly  v souladu  s článkem 212
odst. 1 a v souladu s jinými ustanoveními této Úmluvy; a přijímají
právní předpisy a činí jiná opatření, která jsou nezbytná k plnění
použitelných   mezinárodních   norem   a   standardů   stanovených
prostřednictvím   příslušných    mezinárodních   organizací   nebo
prostřednictvím  diplomatické  konference  k  zabraňování, snížení
a kontrole  znečišťování mořského  prostředí z  ovzduší nebo  přes
ovzduší, a to v souladu se všemi příslušnými mezinárodními normami
a standardy, které se týkají bezpečnosti leteckého provozu. 

                              Oddíl 7:
                             ZÁRUKY

                              Čl.223

                     Opatření k usnadnění řízení

  V  řízení  zahájeném  podle  této  Části  přijmou státy opatření
k usnadnění výslechu  svědků a převzetí  důkazů předložených úřady
jiného státu nebo příslušnými mezinárodními organizacemi a usnadní
účast  na  těchto  řízeních  oficiálním  představitelům  příslušné
mezinárodní  organizace  nebo  státu   vlajky  nebo  jiného  státu
postiženého  znečištěním vzniklým  v důsledku  porušení. Oficiální
představitelé, kteří se zúčastní takových řízení, budou mít taková
práva  a  povinnosti,  jež   mohou  být  stanoveny  vnitrostátními
právními předpisy nebo mezinárodním právem. 

                              Čl.224

                     Výkon donucovací pravomoci

  Donucovací pravomoc  vůči cizím plavidlům podle  této Části může
být vykonávána  pouze úředníky anebo  válečnými loděmi, vojenskými
letadly nebo jinými loděmi  nebo letadly, zřetelně označenými tak,
aby mohly být snadno identifikovány jako k tomu zmocněné lodě nebo
letadla ve státní službě. 

                              Čl.225

               Povinnost zabránit negativním následkům
                při výkonu donucovacích pravomocí

  Při  výkonu donucovacích  pravomocí proti  cizím plavidlům podle
této  Úmluvy státy  nesmějí ohrozit  bezpečnost plavby  nebo jinak
ohrozit  plavidlo nebo  je zavést  do přístavu  či kotviště, které
není   bezpečné,  anebo   vystavit  mořské   prostředí  neúměrnému
ohrožení. 

                              Čl.226

             Vyšetřování v souvislosti s cizími plavidly

  1.(a) Státy  nezdrží cizí  plavidlo  déle,  než je  nezbytné pro
        účely  vyšetřování  uvedené  v  článcích  216,  218 a 220.
        Jakákoli  fyzická prohlídka  cizího plavidla  se omezí  na
        přešetření  takových   osvědčení,  protokolů  a  ostatních
        dokumentů, které má plavidlo mít podle všeobecně přijatých
        mezinárodních  norem  a  standardů,  anebo  na  přešetření
        obdobných  dokumentů,  které  plavidlo  má;  další fyzická
        prohlídka  plavidla  může  být  uskutečněna  až po takovém
        přešetření a pouze v případě, že:
          (i) existují  rozumné   důvody  domnívat  se,   že  stav
              plavidla  anebo jeho  vybavení podstatně  neodpovídá
              údajům uvedeným v dokumentech;
         (ii) obsah těchto  dokumentů je nedostatečný  k tomu, aby
              mohlo   být   potvrzeno   nebo   ověřeno   podezření
              z porušení; nebo
        (iii) plavidlo nemá platná osvědčení nebo protokoly.
    (b) Naznačuje-li vyšetřování, že  došlo k porušení příslušných
        právních  předpisů  nebo  mezinárodních  norem a standardů
        k ochraně  a uchovávání  mořského prostředí, bude plavidlo
        neprodleně  propuštěno za  předpokladu, že budou provedeny
        takové účelné postupy, jako  je poskytnutí kauce nebo jiné
        vhodné finanční záruky.
    (c) Bez  újmy  příslušným  mezinárodním  normám  a  standardům
        týkajícím  se  způsobilosti  plavidla  k  plavbě  může být
        propuštění  plavidla  odmítnuto  nebo  může  být podmíněno
        odplutím  do  nejbližšího  vhodného  opravárenského  doku,
        jestliže toto plavidlo neúměrně ohrožuje mořské prostředí.
        Je-li propuštění  plavidla odmítnuto nebo  podmíněno, musí
        o tom  neprodleně být  informován stát  vlajky, který může
        požádat o propuštění tohoto plavidla v souladu s Částí XV.

  2.  Státy spolupracují  při vypracovávání  postupů k zabraňování
zbytečným fyzickým prohlídkám plavidel na moři. 

                              Čl.227

                   Nediskriminace cizích plavidel

  Při výkonu svých práv a plnění svých povinností podle této Části
se  státy  vyhnou  formální  nebo  faktické  diskriminaci plavidel
jiného státu. 

                              Čl.228

                     Přerušení a omezení řízení

  1. Řízení za účelem uložení sankce za porušení platných právních
předpisů  nebo  mezinárodních  norem  a  standardů  k zabraňování,
snížení  a kontrole  znečišťování z  plavidel, jehož  se dopustilo
cizí plavidlo mimo pobřežní moře státu, který zahájil řízení, bude
přerušeno,  jestliže  stát  vlajky  do  šesti  měsíců  od  prvního
zahájení  řízení   takové  řízení  převezme,   aby  uložil  sankci
odpovídající obvinění,  s výjimkou případů, kdy  je řízení spojeno
s vážnou  škodou způsobenou  pobřežnímu státu  anebo když  dotčený
stát  vlajky opakovaně  neplnil svoji  povinnost účinným  způsobem
prosadit  příslušné mezinárodní  normy a  standardy vztahující  se
k porušení,  kterých  se  jeho  plavidlo  dopustilo.  Stát  vlajky
v náležité  době předá  státu,  který  jako první  zahájil řízení,
úplnou zprávu o případu a protokoly o řízení, jestliže stát vlajky
požádal o přerušení řízení v souladu s ustanoveními tohoto článku.
Jakmile bude řízení zahájené státem vlajky ukončeno, bude ukončeno
i původní   přerušené  řízení.   Po  uhrazení   nákladů  vzniklých
v souvislosti s  řízením uvolní pobřežní stát  složenou kauci nebo
jinou  finanční  záruku  poskytnutou  v  souvislosti  s přerušením
řízení.

  2.  Řízení  za  účelem  uložení  sankce  cizímu  plavidlu nebude
zahájeno  po  uplynutí  tří  let  ode  dne,  kdy došlo k porušení,
a nebude zahájeno  žádným státem, pokud  řízení již bylo  zahájeno
jiným státem při respektování ustanovení uvedených v odst. 1.

  3. Ustanovení  tohoto článku nejsou  na újmu právu  státu vlajky
přijmout  jakákoli  opatření,  včetně  řízení  za  účelem  uložení
sankce, v souladu s jeho zákony,  a to bez ohledu na předcházející
řízení provedené jiným státem. 

                              Čl.229

                  Zahájení soukromoprávního řízení

  Nic v  této Úmluvě se nedotýká  zahájení soukromoprávního řízení
ohledně  nároku  na  náhradu  ztráty  nebo  škody  vyplývající  ze
znečištění mořského prostředí. 

                              Čl.230

      Peněžní sankce a respektování uznávaných práv obviněných

  1. Za porušení vnitrostátních právních předpisů nebo příslušných
mezinárodních norem a standardů  k zabraňování, snížení a kontrole
znečišťování mořského prostředí, jehož  se dopustila cizí plavidla
za  hranicemi pobřežního  moře,  mohou  být uloženy  pouze peněžní
sankce.

  2. Za porušení vnitrostátních právních předpisů nebo příslušných
mezinárodních norem a standardů  k zabraňování, snížení a kontrole
znečišťování mořského prostředí, jehož  se dopustila cizí plavidla
v pobřežním moři,  mohou být uloženy  pouze peněžní sankce,  avšak
s výjimkou případů úmyslného a vážného znečištění pobřežního moře.

  3.  Při  vedení  řízení  ohledně  takového  porušení, kterého se
dopustilo cizí plavidlo a které  může vést k uložení sankce, budou
respektována uznávaná práva obviněných. 

                              Čl.231

            Oznámení státu vlajky a jiným dotčeným státům

  Státy  neprodleně uvědomí  stát vlajky  a ostatní  dotčené státy
o opatřeních přijatých v souladu s oddílem 6 proti cizím plavidlům
a předají  státu vlajky  všechny oficiální  protokoly týkající  se
takových  opatření. Avšak  pokud jde  o porušení,  ke kterým došlo
v pobřežním  moři, vztahují  se tyto  povinnosti pobřežního  státu
pouze  na   opatření,  která  jsou   přijímána  v  rámci   řízení.
Diplomatičtí  zástupci nebo  konzulární úředníci  a podle možnosti
námořní  úřad  státu  vlajky  budou  okamžitě  informováni o všech
takových  opatřeních provedených  proti cizím  plavidlům v souladu
s oddílem 6. 

                              Čl.232

        Odpovědnost států vyplývající z donucovacích opatření

  Státy  jsou  odpovědné  za  škody  nebo  ztráty,  které  jim lze
přičítat  a  které  vyplývají   z  opatření  přijatých  v  souladu
s oddílem   6,   pokud   tato   opatření   byla  neoprávněná  nebo
překračovala   rámec   rozumně   nezbytných   opatření  ve  světle
dostupných informací. Státy zajistí možnost postihu svými soudy za
činy, které způsobily takové škody nebo ztráty. 

                              Čl.233

    Záruky týkající se průlivů používaných pro mezinárodní plavbu

  Nic  v oddílech  5, 6  a 7  se nedotýká  právního režimu průlivů
používaných pro mezinárodní plavbu.  Avšak jestliže jiná cizí loď,
než uvedená  v oddílu 10  se dopustila porušení  právních předpisů
uvedených v  článku 42 odst. 1  (a) nebo (b) a  způsobila tak nebo
hrozí  způsobit velkou  škodu mořskému  prostředí průlivů,  státy,
které  hraničí  s  průlivy,  mohou  přijmout  příslušná donucovací
opatření, a  učiní-li tak, mutatis  mutandis1) dodržují ustanovení
tohoto oddílu. 

                              Oddíl 8:
                        ZALEDNĚNÉ OBLASTI

                              Čl.234

                          Zaledněné oblasti

  Pobřežní  státy mají  právo přijmout  a provádět nediskriminační
právní  předpisy k  zabraňování, snížení  a kontrole  znečišťování
moře z plavidel v  zaledněných oblastech uvnitř výlučné ekonomické
zóny,  kde zejména  drsné  klimatické  podmínky a  přítomnost ledu
pokrývajícího  po většinu  roku takové  oblasti vytvářejí překážky
anebo  výjimečné  riziko  pro  plavbu  a  kde  znečištění mořského
prostředí by  mohlo způsobit velkou škodu  na ekologické rovnováze
či ji nenávratně narušit. Tyto právní předpisy budou brát náležitý
ohled na plavbu a na ochranu a uchovávání mořského prostředí, a to
na základě nejnovějších dostupných vědeckých údajů. 

                              Oddíl 9:
                           ODPOVĚDNOST

                              Čl.235

                             Odpovědnost

  1. Státy  jsou odpovědny za  plnění svých mezinárodních  závazků
týkajících  se  ochrany  a  uchovávání  mořského  prostředí. Nesou
odpovědnost podle mezinárodního práva.

  2.  Státy  zajistí,  že  jejich  právní  řády  umožní poskytnout
okamžitou  a  přiměřenou  náhradu  anebo  jinou  pomoc,  pokud jde
o škodu způsobenou  znečištěním mořského prostředí  fyzickými nebo
právnickými osobami, které podléhají jejich jurisdikci.

  3. Aby zajistily okamžitou a přiměřenou náhradu za veškeré škody
způsobené znečištěním  mořského prostředí, státy  spolupracují při
dodržování  existujícího  mezinárodního  práva  a  při jeho dalším
rozvíjení v  oblasti povinností a odpovědnosti  za odhad a náhradu
škody  a  urovnání  příslušných  sporů,  a  podle  potřeby  i  při
rozvíjení kritérií a postupů pro zaplacení přiměřené náhrady, jako
jsou povinné pojištění nebo kompenzační fondy. 

                              Oddíl 10:
                       SVRCHOVANÁ IMUNITA

                              Čl.236

                         Svrchovaná imunita

  Ustanovení  této Úmluvy  ohledně ochrany  a uchovávání  mořského
prostředí se  nevztahují na válečné lodě,  pomocná plavidla a jiná
plavidla nebo letadla, která vlastní nebo provozuje stát a používá
je v dané době pouze  ke státním neobchodním účelům. Nicméně každý
stát  přijme  příslušná  opatření,  která  nepoškozují provoz nebo
operační možnosti jím vlastněných nebo provozovaných plavidel nebo
letadel,  aby  zajistil,  že  taková  plavidla  nebo letadla budou
postupovat způsobem, je-li to rozumné  a možné, který je v souladu
s touto Úmluvou. 

3                            Oddíl 11:
        ZÁVAZKY PODLE JINÝCH ÚMLUV O OCHRANĚ A UCHOVÁVÁNÍ
                       MOŘSKÉHO PROSTŘEDÍ

                              Čl.237

          Závazky podle jiných úmluv o ochraně a uchovávání
                       mořského prostředí

  1.  Ustanovení této  Části nejsou  na újmu  konkrétním závazkům,
které  státy  přijaly  podle  dříve  uzavřených  zvláštních  úmluv
a dohod  týkajících  se  ochrany  a  uchovávání mořského prostředí
a dohod,  které  mohou  být  uzavřeny  na  podporu  obecných zásad
vytyčených v této Úmluvě.

  2.  Konkrétní  závazky  přijaté  státy  podle  zvláštních  úmluv
ohledně  ochrany  a  uchovávání  mořského  prostředí  se provádějí
způsobem,  který je  slučitelný s  obecnými zásadami  a cíli  této
Úmluvy. 

                           ČÁST XIII:
                      MOŘSKÝ VĚDECKÝ VÝZKUM

                           Oddíl 1:
                      VŠEOBECNÁ USTANOVENÍ

                              Čl.238

                Právo provádět mořský vědecký výzkum

  Všechny státy,  bez ohledu na jejich  geografickou polohu, jakož
i příslušné  mezinárodní  organizace  mají  právo  provádět mořský
vědecký výzkum při respektování  práv a povinností ostatních států
stanovených v této Úmluvě. 

                              Čl.239

                 Podpora mořského vědeckého výzkumu

  Státy  a příslušné  mezinárodní organizace  podporují a umožňují
rozvoj a  provádění mořského vědeckého  výzkumu v souladu  s touto
Úmluvou. 

                              Čl.240

         Obecné zásady provádění mořského vědeckého výzkumu

  Při  provádění  mořského  vědeckého  výzkumu  se  uplatňují tyto
zásady:
(a) mořský vědecký výzkum se provádí výlučně pro mírové účely;
(b) tento  výzkum   se  provádí  příslušnými   vědeckými  metodami
    a prostředky, které odpovídají této Úmluvě;
(c) tento  výzkum  nesmí   neoprávněným  způsobem  narušovat  jiné
    oprávněné využívání moře, které je  v souladu s touto Úmluvou,
    a řádným způsobem takové využívání respektuje;
(d) mořský vědecký  výzkum se provádí za  dodržení všech pravidel,
    která se týkají této činnosti a byla přijata v souladu s touto
    Úmluvou,  a  to  včetně  ustanovení  o  ochraně  a  uchovávání
    mořského prostředí. 

                              Čl.241

        Neuznání činnosti v rámci mořského vědeckého výzkumu
            jako právního základu pro jakýkoli nárok

  Činnost prováděná  v rámci mořského  vědeckého výzkumu nevytváří
právní  základ  pro  jakýkoli  nárok  na  kteroukoli část mořského
prostředí nebo na jeho zdroje. 

                              Oddíl 2:
                     MEZINÁRODNÍ SPOLUPRÁCE

                              Čl.242

                   Podpora mezinárodní spolupráce

  1. Státy a příslušné  mezinárodní organizace podporují v souladu
se zásadou  respektování svrchovanosti a  jurisdikce a na  základě
vzájemné  výhodnosti  mezinárodní  spolupráci  v  oblasti mořského
vědeckého výzkumu pro mírové účely.

  2.  V  této  souvislosti  stát  při  použití této Části poskytne
náležitým způsobem jiným státům  přiměřenou možnost získat od něho
nebo  ve   spolupráci  s  ním   informace,  které  jsou   nezbytné
k zabraňování  a kontrole  poškozování zdraví  a bezpečnosti  osob
a mořského prostředí, a to bez  újmy práv a povinností států podle
této Úmluvy. 

                              Čl.243

                    Vytváření příznivých podmínek

  Státy   a   příslušné    mezinárodní   organizace   na   základě
dvoustranných  a mnohostranných  dohod spolupracují  při vytváření
příznivých  podmínek  pro  provádění  mořského  vědeckého  výzkumu
v mořském  prostředí a  při  sjednocování  úsilí vědců  při studiu
podstaty  jevů  a  procesů,  k  nimž  dochází v mořském prostředí,
a vztahů mezi nimi. 

                              Čl.244

           Zveřejňování a rozšiřování informací a poznatků

  1.  Státy   a  příslušné  mezinárodní   organizace  zpřístupňují
v souladu  s  touto  Úmluvou   informace  o  navrhovaných  velkých
programech a  jejich cílech, jakož i  poznatky získané při mořském
vědeckém  výzkumu,  a  to   jejich  zveřejňováním  a  rozšiřováním
prostřednictvím příslušných kanálů.

  2.  Za tím  účelem státy  buď individuálně,  nebo ve  spolupráci
s jinými státy a s  příslušnými mezinárodními organizacemi aktivně
podporují  tok vědeckých  údajů a  informací a  předávání poznatků
získaných při  mořském vědeckém výzkumu,  a to zvláště  rozvojovým
státům,   jakož  i   posilování  možností   samostatného  mořského
vědeckého  výzkumu  rozvojových  států,  mimo jiné prostřednictvím
programů  poskytujících  náležité   vzdělání  a  zaškolení  jejich
technického a vědeckého personálu. 

                              Oddíl 3:
         PROVÁDĚNÍ A PODPORA MOŘSKÉHO VĚDECKÉHO VÝZKUMU

                              Čl.245

               Mořský vědecký výzkum v pobřežním moři

  Pobřežní  stát má  při  výkonu  své svrchovanosti  výlučné právo
povolovat,  regulovat a  provádět  mořský  vědecký výzkum  ve svém
pobřežním  moři.  Mořský  vědecký  výzkum  v  pobřežním  moři  lze
provádět  pouze  s  výslovným  souhlasem  pobřežního  státu  a  za
podmínek jím stanovených. 

                              Čl.246

          Mořský vědecký výzkum ve výlučné ekonomické zóně
                    a na kontinentálním šelfu

  1. Pobřežní  stát má při  výkonu své jurisdikce  právo v souladu
s příslušnými   ustanoveními  této   Úmluvy  povolovat,  regulovat
a provádět mořský  vědecký výzkum ve  své výlučné ekonomické  zóně
a na svém kontinentálním šelfu.

  2.  Mořský  vědecký  výzkum  ve  výlučné  ekonomické  zóně  a na
kontinentálním šelfu se provádí se souhlasem pobřežního státu.

  3.  Pobřežní stát  za  normálních  okolností udělí  svůj souhlas
k projektům   mořského   vědeckého   výzkumu   jiných  států  nebo
příslušných  mezinárodních  organizací  ve  své výlučné ekonomické
zóně  nebo  na  kontinentálním  šelfu,  které  mají  být v souladu
s touto  Úmluvou prováděny  výlučně pro  mírové účely  a za účelem
rozšíření  vědeckých  poznatků  o  mořském  prostředí ku prospěchu
celého  lidstva.  Za  tím  účelem  pobřežní  stát stanoví pravidla
a postupy, které  zajišťují, že takový souhlas  nebude bez vážných
důvodů odkládán nebo zamítnut.

  4. Pro účely použití odst.  3 mohou normální okolnosti existovat
i tehdy, pokud  nejsou navázány diplomatické  styky mezi pobřežním
státem a státem provádějícím výzkum.

  5.  Pobřežní stát  však může  podle svého  uvážení odepřít  svůj
souhlas  s provedením  projektu mořského  vědeckého výzkumu  jiným
státem  nebo  příslušnou  mezinárodní  organizací  ve  své výlučné
ekonomické zóně nebo na  svém kontinentálním šelfu, jestliže tento
projekt:
(a) má  bezprostřední  význam  pro  průzkum  nebo těžbu přírodních
    zdrojů, ať už živých či neživých;
(b) zahrnuje  provedení  vrtů  do  kontinentálního  šelfu, použití
    výbušnin   anebo   zanesení   škodlivých   látek  do  mořského
    prostředí;
(c) zahrnuje  výstavbu,  obsluhu  nebo  použití  umělých  ostrovů,
    zařízení nebo konstrukcí uvedených v článcích 60 a 80;
(d) obsahuje nepřesné  údaje týkající se  povahy a cílů  projektu,
    sdělené podle  článku 248, anebo jestliže  stát nebo příslušná
    mezinárodní organizace  provádějící výzkum má  vůči pobřežnímu
    státu nesplněné závazky z předcházejícího výzkumného projektu.

  6.  Nehledě na  ustanovení odst.  5, pobřežní  stát nemůže podle
svého uvážení odepřít svůj  souhlas podle pododst. (a) předchozího
odstavce, pokud  jde o projekty mořského  vědeckého výzkumu, které
mají  být  prováděny  v  souladu  s  ustanoveními  této  Části  na
kontinentálním šelfu ve vzdálenosti přesahující  200 námořních mil
od  základní  linie,  od  níž  se  měří  šíře  pobřežního moře, za
hranicemi těch určitých oblastí,  které pobřežní stát může kdykoli
veřejně označit  za oblasti, ve kterých  probíhá nebo v přiměřeném
časovém období  bude probíhat těžba nebo  podrobné průzkumné práce
zaměřené na takové oblasti.  Pobřežní stát řádně zveřejní označení
takových oblastí,  jakož i jakékoli jeho  změny, není však povinen
uvádět podrobnosti o pracích tam prováděných.

  7. Ustanovení  odst. 6 se  nedotýkají práv pobřežních  států nad
kontinentálním šelfem, která jsou zakotvena v článku 77.

  8. Činnost prováděná v  rámci mořského vědeckého výzkumu uvedená
v tomto  článku  nesmí  neoprávněným  způsobem  narušovat  činnost
pobřežních států při výkonu  jejich svrchovaných práv a jurisdikce
stanovených touto Úmluvou. 

                              Čl.247

     Projekty mořského vědeckého výzkumu prováděné mezinárodními
              organizacemi nebo pod jejich záštitou

  Má  se za  to, že   pobřežní stát,  který je  členem mezinárodní
organizace   nebo  uzavřel   dvoustrannou  dohodu   s  mezinárodní
organizací  a  v  jehož  výlučné  ekonomické  zóně  nebo  na jehož
kontinentálním  šelfu chce  tato  organizace  přímo nebo  pod svou
záštitou   provádět  projekt   mořského  vědeckého   výzkumu,  dal
oprávnění k  provedení takového projektu  v souladu s  dohodnutými
specifikacemi,  schválil-li  tento  stát  podrobný  projekt,  když
mezinárodní organizace  učinila rozhodnutí o  jeho provedení anebo
si přeje  se na něm  účastnit a nevyjádřil  žádné námitky do  čtyř
měsíců  po  oznámení  projektu  mezinárodní  organizací pobřežnímu
státu. 

                              Čl.248

           Povinnost poskytnout informace pobřežnímu státu

  Státy  a  příslušné   mezinárodní  organizace,  které  zamýšlejí
provádět mořský vědecký výzkum ve výlučné ekonomické zóně anebo na
kontinentálním  šelfu  pobřežního  státu,  poskytnou  tomuto státu
nejméně  šest   měsíců  před  předpokládaným   zahájením  projektu
mořského vědeckého výzkumu úplnou informaci o:
(a) povaze a cílech projektu;
(b) metodách a prostředcích, které mají být použity, včetně jména,
    tonáže, typu a třídy plavidel a popisu vědeckého zařízení;
(c) přesných  geografických oblastech,  ve kterých  má být projekt
    prováděn;
(d) předpokládaném  datu  prvního  příjezdu  a  konečného  odjezdu
    výzkumných  lodí   anebo  datu  rozmístění   zařízení  a  jeho
    odstranění;
(e) jménu pořádající  instituce, jejího ředitele  a osoby pověřené
    vedením projektu; a
(f) rozsahu, v  němž se předpokládá,  že by se  pobřežní stát mohl
    projektu účastnit nebo na něm být zastoupen. 

                              Čl.249

                 Povinnost dodržovat určité podmínky

  1.  Státy a  příslušné mezinárodní  organizace jsou  povinny při
provádění  mořského vědeckého  výzkumu ve  výlučné ekonomické zóně
nebo  na  kontinentálním  šelfu  pobřežního  státu  dodržovat tyto
podmínky:
(a) jestliže  si to  pobřežní  stát  přeje, zabezpečit  jeho právo
    účastnit se nebo být  zastoupen na projektu mořského vědeckého
    výzkumu,  zvláště  na  palubě  výzkumných  plavidel  a  jiných
    dopravních prostředků anebo  ve vědecko-výzkumných zařízeních,
    pokud je to prakticky možné, avšak bez výplaty jakékoli odměny
    vědcům  pobřežního  státu  a   bez  závazku  pobřežního  státu
    přispívat na náklady projektu;
(b) poskytnout  pobřežnímu státu  na jeho  žádost předběžné zprávy
    tak rychle, jak jen to bude  možné, a po ukončení výzkumu jeho
    konečné výsledky a závěry;
(c) zavázat se poskytnout pobřežnímu  státu na jeho žádost přístup
    ke všem údajům a vzorkům získaným z mořského vědeckého výzkumu
    a stejně  tak  mu  dodat  údaje,  které  mohou být rozmnoženy,
    a vzorky,  které  mohou  být   rozděleny,  aniž  by  tím  byla
    poškozena jejich vědecká hodnota;
(d) poskytnout  pobřežnímu   státu  na  jeho   žádost  vyhodnocení
    takových  údajů, vzorků  a výsledků  výzkumu anebo  poskytnout
    pomoc při jejich vyhodnocování nebo interpretaci;
(e) zajistit,    aby    výsledky    výzkumu    byly   zpřístupněny
    v mezinárodním  měřítku prostřednictvím  příslušných národních
    nebo mezinárodních  kanálů, a to  tak rychle, jak  jen to bude
    možné a při respektování odst. 2;
(f) okamžitě informovat pobřežní stát o jakékoli významnější změně
    výzkumného programu;
(g) jakmile  bude  výzkum   ukončen,  odstranit  vědecká  výzkumná
    zařízení a přístroje, nebude-li dohodnuto jinak.

  2.  Tento  článek  se  nedotýká  podmínek  stanovených  právními
předpisy  pobřežního  státu  pro   jeho  uvážení,  zda  udělit  či
odmítnout  souhlas  podle  článku  246  odst.  5, včetně požadavku
dřívější dohody o zpřístupnění výzkumných výsledků projektu, který
má  přímý   význam  pro  průzkum  a   využití  přírodních  zdrojů,
v mezinárodním měřítku. 

                              Čl.250

       Sdělení týkající se projektů mořského vědeckého výzkumu

  Sdělení  týkající  se  projektů  mořského  vědeckého  výzkumu se
předávají  prostřednictvím příslušných  úředních kanálů, nebude-li
dohodnuto jinak. 

                              Čl.251

                      Obecná kritéria a návody

  Státy   prostřednictvím  příslušných   mezinárodních  organizací
usilují o  stanovení obecných kritérií  a návodů, které  by státům
poskytly pomoc při zjišťování povahy a důsledků mořského vědeckého
výzkumu. 

                              Čl.252

                            Tichý souhlas

  Stát  anebo  příslušné  mezinárodní  organizace mohou přistoupit
k provedení projektu mořského vědeckého  výzkumu po uplynutí šesti
měsíců  ode  dne,  kdy  byly  poskytnuty  pobřežnímu  státu  údaje
požadované  podle  článku  248,  pokud  do  čtyř měsíců od přijetí
sdělení  obsahujícího takové  údaje nesdělil  pobřežní stát  státu
anebo organizaci provádějící výzkum, že:
(a) odmítnul svůj souhlas podle ustanovení článku 246; nebo
(b) údaje  týkající  se  povahy  nebo  účelu  projektu  poskytnuté
    takovým státem anebo  příslušnou mezinárodní organizací nejsou
    v souladu se zřejmým faktickým stavem; nebo
(c) požaduje  dodatečné   údaje  týkající  se   podmínek  a  údajů
    poskytnutých podle článků 248 a 249; anebo
(d) existují nesplněné závazky vzhledem k předcházejícímu projektu
    mořského  vědeckého  výzkumu  prováděnému  tímto  státem anebo
    organizací, pokud jde o podmínky stanovené v článku 249. 

                              Čl.253

                 Pozastavení nebo přerušení činnosti
               v rámci mořského vědeckého výzkumu

  1.  Pobřežní  stát  má   právo  požadovat  pozastavení  jakékoli
činnosti  v rámci  mořského vědeckého  výzkumu prováděného  v jeho
výlučné  ekonomické  zóně  nebo   na  jeho  kontinentálním  šelfu,
jestliže:
(a) výzkumná činnost  není prováděna v  souladu s údaji  sdělenými
    podle ustanovení článku 248, na kterých byl souhlas pobřežního
    státu založen; nebo
(b) stát   nebo  příslušná   mezinárodní  organizace   provádějící
    výzkumnou  činnost  opomene  dodržovat  ustanovení  článku 249
    týkající  se  práv  pobřežního  státu,  pokud  jde  o  projekt
    mořského vědeckého výzkumu.

  2. Pobřežní stát má  právo požadovat přerušení jakékoli činnosti
v rámci mořského vědeckého výzkumu v případě jakéhokoli nedodržení
ustanovení článku  248, které by  představovalo podstatnější změnu
výzkumného projektu nebo výzkumné činnosti.

  3.  Pobřežní  stát  rovněž  může  požadovat  přerušení  činnosti
v rámci  mořského vědeckého  výzkumu, jestliže  jakékoli okolnosti
popsané v odst. 1 nebudou v přiměřené lhůtě napraveny.

  4.  Státy  anebo   příslušné  mezinárodní  organizace  oprávněné
k provádění  činnosti v  rámci mořského  vědeckého výzkumu zastaví
výzkumnou  činnost, která  je předmětem  oznámení pobřežního státu
o jeho rozhodnutí ji pozastavit nebo ukončit.

  5.   Jakmile   stát   nebo   příslušná   mezinárodní  organizace
provádějící  výzkum  splní  podmínky  požadované  podle článků 248
a 249,  zruší pobřežní  stát  nařízení  o pozastavení  podle odst.
1 a nadále povolí činnost v rámci mořského vědeckého výzkumu. 

                              Čl.254

            Práva sousedních vnitrozemských a geograficky
                      znevýhodněných států

  1.  Státy a  příslušné mezinárodní  organizace, které pobřežnímu
státu předložily  projekt na provedení  mořského vědeckého výzkumu
uvedeného  v článku  246  odst.  3, seznámí  sousední vnitrozemské
a geograficky znevýhodněné státy s navrhovaným výzkumným projektem
a oznámí to pobřežnímu státu.

  2. Po obdržení souhlasu dotčeného pobřežního státu s navrhovaným
projektem  mořského  vědeckého  výzkumu  v  souladu  s článkem 246
a s jinými příslušnými ustanoveními  této Úmluvy státy a příslušné
mezinárodní   organizace  provádějící   takový  projekt  poskytnou
sousedním  vnitrozemským  a  geograficky  znevýhodněným státům, na
jejich  žádost,  a  je-li  to  možné,  příslušné informace uvedené
v článku 248 a v článku 249 odst. 1 (f).

  3.   Bude-li   to    proveditelné,   výše   uvedeným   sousedním
vnitrozemským  a  geograficky  znevýhodněným  státům  se na jejich
žádost  dostane  možnosti  účastnit  se  na  navrhovaném  projektu
mořského   vědeckého  výzkumu   prostřednictvím  jimi  jmenovaných
kvalifikovaných  odborníků,  proti  kterým  pobřežní stát nevznesl
námitky v  souladu s podmínkami,  které byly pro  projekt sjednány
v souladu  s  ustanoveními  této  Úmluvy  mezi  dotyčným pobřežním
státem  a  státy   anebo  příslušnými  mezinárodními  organizacemi
provádějícími mořský vědecký výzkum.

  4. Státy  a příslušné mezinárodní  organizace zmíněné v  odst. 1
poskytnou výše uvedeným  vnitrozemským a geograficky znevýhodněným
státům na jejich žádost a při dodržení ustanovení článku 249 odst.
2 údaje a pomoc uvedené v článku 249 odst. 1 (d). 

                              Čl.255

               Opatření k usnadnění mořského vědeckého
               výzkumu a pomoc výzkumným plavidlům

  Aby  podpořily  a  usnadnily  mořský  vědecký  výzkum  prováděný
v souladu  s touto  Úmluvou za  hranicemi jejich  pobřežního moře,
státy  usilují o  přijetí rozumných  pravidel, předpisů  a postupů
a dle možnosti  a při dodržení ustanovení  svých právních předpisů
usnadňují   plavidlům  mořského   vědeckého  výzkumu   dodržujícím
příslušná  ustanovení   této  Části  přístup   do  svých  přístavů
a poskytují jim pomoc. 

                              Čl.256

                   Mořský vědecký výzkum v Oblasti

  Všechny   státy  bez   ohledu  na   svoji  geografickou   polohu
a příslušné mezinárodní  organizace mají právo  provádět v souladu
s ustanoveními Části XI mořský vědecký výzkum v Oblasti. 

                              Čl.257

             Mořský vědecký výzkum ve vodním sloupci za
                hranicemi výlučné ekonomické zóny

  Všechny   státy  bez   ohledu  na   svoji  geografickou   polohu
a příslušné mezinárodní  organizace mají právo  provádět v souladu
s touto  Úmluvou  mořský  vědecký  výzkum  ve  vodním  sloupci  za
hranicemi výlučné ekonomické zóny. 

                              Oddíl 4:
    VĚDECKÁ VÝZKUMNÁ ZAŘÍZENÍ A VYBAVENÍ V MOŘSKÉM PROSTŘEDÍ

                              Čl.258

                       Rozmístění a používání

  Rozmístění  a  používání  jakéhokoli  druhu vědeckých výzkumných
zařízení a vybavení v  jakékoli oblasti mořského prostředí podléhá
stejným  podmínkám,  jaké  tato  Úmluva  předepisuje pro provádění
mořského vědeckého výzkumu v jakékoli takové oblasti. 

                              Čl.259

                            Právní status

  Zařízení  a  vybavení  zmíněná  v  tomto  oddílu  nemají  status
ostrovů. Nemají své pobřežní moře a jejich přítomnost nemá vliv na
delimitaci   pobřežního  moře,   výlučné  ekonomické   zóny  anebo
kontinentálního šelfu. 

                              Čl.260

                         Bezpečnostní pásma

  Kolem  vědeckých   výzkumných  zařízení  mohou   být  v  souladu
s příslušnými  ustanoveními  této  Úmluvy  vytvořena  bezpečnostní
pásma přiměřené  šíře nepřesahující vzdálenost  500 metrů. Všechny
státy zajistí,  aby tato bezpečnostní  pásma byla jejich  plavidly
respektována. 

                              Čl.261

                    Nenarušování plavebních tras

  Rozmístění  a  používání  jakéhokoli  druhu vědeckých výzkumných
zařízení a vybavení nesmí vytvářet překážku zavedeným mezinárodním
plavebním trasám. 

                              Čl.262

               Identifikační značky a varovné signály

  Zařízení  a vybavení  zmíněná v  tomto oddílu  musí být opatřena
identifikačními   značkami   určujícími   stát   registrace   nebo
mezinárodní  organizaci,  které  přísluší,  a  musí  být  vybavena
odpovídajícími    mezinárodně   dohodnutými    varovnými   signály
k zajištění bezpečnosti  na moři a  bezpečnosti leteckého provozu,
a to  s  ohledem  na   normy  a  standardy  stanovené  příslušnými
mezinárodními organizacemi. 

                              Oddíl 5:
                           ODPOVĚDNOST

                              Čl.263

                             Odpovědnost

  1. Státy  a příslušné mezinárodní  organizace jsou odpovědné  za
to,  že  zajistí,  aby  jimi  nebo  jejich jménem prováděný mořský
vědecký výzkum byl prováděn v souladu s touto Úmluvou.

  2. Státy  a příslušné mezinárodní  organizace jsou odpovědné  za
opatření,  která přijmou  v rozporu   s touto  Úmluvou a  která se
týkají mořského vědeckého výzkumu prováděného jinými státy, jejich
fyzickými či  právnickými osobami anebo  příslušnými mezinárodními
organizacemi,  a  poskytnou  náhradu  škody  způsobené  v důsledku
takových opatření.

  3. Státy  a příslušné mezinárodní  organizace jsou podle  článku
235 odpovědné  za škodu způsobenou  znečištěním mořského prostředí
v důsledku mořského vědeckého výzkumu prováděného jimi nebo jejich
jménem. 

                              Oddíl 6:
             UROVNÁVÁNÍ SPORŮ A PROZATÍMNÍ OPATŘENÍ

                              Čl.264

                          Urovnávání sporů

  Spory týkající  se výkladu nebo  použití ustanovení této  Úmluvy
týkajících se  mořského vědeckého výzkumu se  urovnávají v souladu
s Částí XV, oddíly 2 a 3. 

                              Čl.265

                         Prozatímní opatření

  Státy   nebo   příslušné    mezinárodní   organizace   oprávněné
k provádění  projektu mořského  vědeckého výzkumu  až do  urovnání
sporu  v souladu  s Částí  XV, oddíly  2 a  3, nedovolí,  aby byla
zahájena  výzkumná  činnost  nebo  aby  v  ní bylo pokračováno bez
výslovného souhlasu dotčeného pobřežního státu. 

                              ČÁST XIV:
               ROZVOJ A PŘEVOD MOŘSKÉ TECHNOLOGIE

                              Oddíl 1:
                      VŠEOBECNÁ USTANOVENÍ

                              Čl.266

            Podpora rozvoje a převodu mořské technologie

  1.   Státy   buď   přímo,   nebo   prostřednictvím   příslušných
mezinárodních   organizací  a   v  souladu   se  svými   možnostmi
spolupracují,  aby  poskytly  aktivní  podporu  rozvoji  a převodu
vědeckých poznatků  o moři a  mořské technologie za  spravedlivých
a rozumných podmínek.

  2.  Státy,   aby  urychlily  společenský   a  ekonomický  rozvoj
rozvojových    států,   podporují    rozvoj   mořských   vědeckých
a technologických  možností  států,   které  by  mohly  potřebovat
a požadovat technickou pomoc v této  oblasti, pokud jde o průzkum,
těžbu,  zachovávání  a  hospodaření  s  mořskými  zdroji;  ochranu
a uchovávání  mořského prostředí;  mořský vědecký  výzkum; a jinou
činnost  v mořském  prostředí slučitelnou  s touto  Úmluvou, a  to
zvláště  rozvojových  států  včetně  vnitrozemských  a geograficky
znevýhodněných.

  3. Státy podporují výhodné  ekonomické a právní podmínky převodu
mořské technologie  na spravedlivém základě  a ku prospěchu  všech
dotčených stran. 

                              Čl.267

                      Ochrana oprávněných zájmů

  Státy při poskytování podpory  spolupráci podle článku 266 berou
náležitě v  úvahu všechny oprávněné  zájmy, mimo jiné  včetně práv
a povinností držitelů, dodavatelů a příjemců mořské technologie. 

                              Čl.268

                            Základní cíle

  Státy buď přímo,  nebo prostřednictvím příslušných mezinárodních
organizací podporují:
(a) získávání,     vyhodnocování     a     rozšiřování    mořských
    technologických poznatků a usnadňují přístup k takovým údajům;
(b) rozvoj příslušné mořské technologie;
(c) rozvoj  nezbytné  technologické   infrastruktury  k  usnadnění
    převodu mořské technologie;
(d) rozvoj lidských zdrojů  prostřednictvím zaškolení a vzdělávání
    státních příslušníků  rozvojových států a zemí  a zvláště těch
    nejméně vyspělých z nich;
(e) mezinárodní spolupráci na všech úrovních, zejména na oblastní,
    podoblastní a dvoustranné úrovni. 

                              Čl.269

                 Opatření k dosažení základních cílů

  Aby dosáhly cílů  uvedených v článku 268, státy  buď přímo, nebo
prostřednictvím příslušných mezinárodních  organizací usilují mimo
jiné o:
(a) vytvoření programů technické  spolupráce pro dosažení účinného
    převodu všech druhů mořské  technologie státům, které by mohly
    potřebovat  nebo požadovat  technickou pomoc  v této  oblasti,
    zvláště  rozvojovým  vnitrozemským  a  zeměpisně znevýhodněným
    státům, jakož i jiným  rozvojovým státům, které neměly možnost
    buď vytvořit či rozvinout svůj vlastní technologický potenciál
    v oblasti mořské  vědy a v oblasti  průzkumu  a těžby mořských
    zdrojů; anebo rozvinout infrastrukturu takové technologie;
(b) podporu  vytvoření  výhodných   podmínek  k  uzavírání  dohod,
    kontraktů  a   jiných  podobných  ujednání   za  spravedlivých
    a rozumných podmínek;
(c) pořádání   konferencí,   seminářů   a   sympozií  o  vědeckých
    a technologických otázkách, zvláště pak  o politice a metodách
    převodu mořské technologie;
(d) podporu výměny vědců a technologických a jiných odborníků;
(e) provádění  projektů a  o podporu  společných podniků  a jiných
    forem dvoustranné a mnohostranné spolupráce. 

                              Oddíl 2:
                     MEZINÁRODNÍ SPOLUPRÁCE

                              Čl.270

             Způsoby a prostředky mezinárodní spolupráce

  Tam,  kde je  to možné  a vhodné,  se mezinárodní  spolupráce za
účelem    rozvoje   a    převodu   mořské    technologie   provádí
prostřednictvím   existujících   dvoustranných,   oblastních  nebo
mnohostranných  programů  a   rovněž  prostřednictvím  rozvinutých
a nových programů k usnadnění  mořského vědeckého výzkumu, převodu
mořské  technologie, zvláště  v  nových  oblastech, a  k usnadnění
příslušného    mezinárodního   financování    oceánského   výzkumu
a rozvoje. 

                              Čl.271

                    Návody, kritéria a standardy

  Státy buď přímo,  nebo prostřednictvím příslušných mezinárodních
organizací  podporují  stanovení  všeobecně  přijatelných  návodů,
kritérií a standardů pro převod mořské technologie na dvoustranném
základě nebo v rámci mezinárodních  organizací či jiných fór, a to
se zvláštním zřetelem na zájmy a potřeby rozvojových států. 

                              Čl.272

                  Koordinace mezinárodních programů

  V oblasti  převodu mořské technologie státy  usilují o zajištění
toho,  aby  příslušné  mezinárodní  organizace  koordinovaly svoji
činnost s  ohledem na zájmy  a potřeby rozvojových  států, zvláště
vnitrozemských   a   geograficky   znevýhodněných,   a  to  včetně
oblastních a univerzálních programů. 

                              Čl.273

         Spolupráce s mezinárodními organizacemi a s Úřadem

  Aby podpořily a usnadnily převod zkušeností a mořské technologie
rozvojovým  státům, jejich  státním příslušníkům  a Podniku, pokud
jde o činnost v Oblasti,  státy aktivně spolupracují s příslušnými
mezinárodními organizacemi a s Úřadem. 

                              Čl.274

                             Cíle Úřadu

  Pokud  jde  o  činnost  v  Oblasti,  Úřad  s  ohledem na všechny
oprávněné  zájmy, mimo  jiné  včetně  práv a  povinností držitelů,
dodavatelů a příjemců technologie, zajistí, že:
(a) státní  příslušníci  rozvojových  států,  ať  už   pobřežních,
    vnitrozemských  nebo  geograficky   znevýhodněných,  budou  za
    účelem   zaškolení   a   na   základě   zásady   spravedlivého
    geografického zastoupení zařazováni  jako pracovníci řídícího,
    výzkumného  a  technického   personálu  vytvořeného  pro  jeho
    podnikání;
(b) technická  dokumentace příslušného  vybavení, strojů, zařízení
    a postupů se poskytne všem  státům, zvláště rozvojovým státům,
    které  by  mohly  potřebovat  nebo  požadovat technickou pomoc
    v této oblasti;
(c) Úřad  učiní přiměřená  opatření,  aby  státům, které  by mohly
    potřebovat  nebo požadovat  technickou pomoc  v oblasti mořské
    technologie, zvláště rozvojovým státům, usnadnil její získání,
    a aby jejich státním  příslušníkům usnadnil získání nezbytných
    vědomostí a znalostí, včetně odborného zaškolení;
(d) státům,  které by  mohly potřebovat  nebo požadovat technickou
    pomoc   v  této   oblasti,  zvláště   rozvojovým  státům,   se
    prostřednictvím  jakýchkoli  finančních  ujednání  stanovených
    touto   Úmluvou  poskytne   pomoc  při   získávání  nezbytného
    vybavení, postupů a výrobních a jiných technických znalostí. 

                              Oddíl 3:
   NÁRODNÍ A OBLASTNÍ MOŘSKÁ VĚDECKÁ A TECHNOLOGICKÁ STŘEDISKA

                              Čl.275

                    Zřizování národních středisek

  1.  Aby  podnítily  a  urychlily  provádění  mořského  vědeckého
výzkumu rozvojovými pobřežními státy  a aby zvýšily jejich národní
možnosti  využívat  a  zachovávat  jejich  mořské  zdroje k jejich
ekonomickému  prospěchu,  státy  buď  přímo,  nebo prostřednictvím
příslušných mezinárodních organizací  či Úřadu podporují zřizování
národních   mořských   vědeckých   a   technologických  výzkumných
středisek, zvláště v rozvojových  pobřežních státech, a posilování
existujících národních středisek.

  2. Státy prostřednictvím příslušných mezinárodních organizací či
Úřadu  poskytnou přiměřenou  pomoc těm  státům, které  by ji mohly
potřebovat   nebo   požadovat,   aby   jim   usnadnily   zřizování
a posilování takových  národních středisek tak,  aby byla vybavena
moderním zaškolovacím zařízením  a nezbytným vybavením, vědomostmi
a znalostmi, jakož i technickými odborníky. 

                              Čl.276

                   Zřizování oblastních středisek

  1.  Aby  podnítily  a  urychlily  provádění  mořského  vědeckého
výzkumu   rozvojovými  státy   a  aby   podpořily  převod   mořské
technologie,  státy  ve  spolupráci  s  příslušnými  mezinárodními
organizacemi,    Úřadem    či    národními    mořskými   vědeckými
a technologickými   institucemi  podporují   zřizování  oblastních
mořských vědeckých a technologických výzkumných středisek, zvláště
v rozvojových státech.

  2. Aby v tomto efektivněji  dosahovaly svých cílů, všechny státy
oblasti spolupracují s oblastními středisky. 

                              Čl.277

                     Funkce oblastních středisek

  Činnost takových oblastních středisek mimo jiné zahrnuje:
(a) zaškolovací a vzdělávací programy  na všech úrovních o různých
    aspektech   mořského  vědeckého   a  technologického  výzkumu,
    zvláště  mořské  biologie,  včetně  zachovávání  živých zdrojů
    a nakládání  s nimi,  oceánografie, hydrografie,  strojnictví,
    geologického  průzkumu mořského  dna a  důlních a odsolovacích
    technologií;
(b) studie o otázkách řízení;
(c) studijní  programy týkající  se ochrany  a uchovávání mořského
    prostředí a zabraňování, snížení a kontroly znečišťování;
(d) organizování oblastních konferencí, seminářů a sympozií;
(e) získávání a zpracovávání  mořských vědeckých a technologických
    dat a informací;
(f) pohotové     rozšiřování    výsledků     mořského    vědeckého
    a technologického výzkumu ve snadno dostupných publikacích;
(g) zveřejňování  informací  o   národní  politice  týkajících  se
    převodu  mořské technologie  a systematické  srovnávací studie
    o takové politice;
(h) sestavování  a systematizování  údajů o  trzích s  technologií
    a o kontraktech a jiných ujednáních týkajících se patentů;
(i) technickou spolupráci s jinými státy oblasti. 

                              Oddíl 4:
           SPOLUPRÁCE MEZI MEZINÁRODNÍMI ORGANIZACEMI

                              Čl.278

             Spolupráce mezi mezinárodními organizacemi

  Příslušné mezinárodní organizace zmíněné v  této Části a v Části
XIII učiní  všechna příslušná opatření, aby  zajistily, buď přímo,
nebo  v úzké  vzájemné  spolupráci,  efektivní výkon  svých funkcí
a povinností podle této Části. 

                              ČÁST XV:
                        UROVNÁVÁNÍ SPORŮ

                              Oddíl 1:
                      VŠEOBECNÁ USTANOVENÍ

                              Čl.279

           Povinnost urovnávat spory pokojnými prostředky

  Účastnické státy  řeší jakýkoliv spor mezi  sebou, který se týká
výkladu nebo  použití této Úmluvy, pokojnými  prostředky v souladu
s článkem  2  odst.  3  Charty   OSN,  a  za  tím  účelem  usilují
o urovnávání  sporů  pokojnými  prostředky  uvedenými  v článku 33
odst. 1 Charty. 

                              Čl.280

       Urovnávání sporů mírovými prostředky podle volby stran

  Žádné  ustanovení  této  Části  se  nedotýká  práva účastnických
států, aby  se kdykoli dohodly  urovnat spor mezi  sebou, který se
týká  výkladu   nebo  použití  této   Úmluvy,  jakýmkoli  pokojným
prostředkem podle jejich volby. 

                              Čl.281

           Řízení v případě, že strany nedosáhly urovnání

  1.  Jestliže  se  účastnické  státy,  které  jsou stranami sporu
týkajícího se  výkladu nebo použití této  Úmluvy, dohodly usilovat
o urovnání sporu pokojnými prostředky  podle jejich volby, použije
se  řízení stanovené  v této  Části pouze  tehdy, pokud spor nebyl
těmito  prostředky  urovnán  a  pokud  dohoda  mezi stranami sporu
nevylučuje jiné další řízení.

  2. Jestliže se strany rovněž dohodly na určité lhůtě, použije se
odst. 1 až po vypršení této lhůty. 

                              Čl.282

         Povinnosti vyplývající z univerzálních, oblastních
                    anebo dvoustranných dohod

  Jestliže  se   účastnické  státy,  které   jsou  stranami  sporu
týkajícího se výkladu nebo použití této Úmluvy, dohodly na základě
univerzální, oblastní nebo dvoustranné dohody nebo jiným způsobem,
že  takový spor  bude na  žádost kterékoli  ze stran sporu urovnán
v řízení,  jehož  výsledkem  je  závazné  rozhodnutí,  použije  se
takového řízení na místo řízení stanovených v této Části, pokud se
strany sporu nedohodnou jinak. 

                              Čl.283

                    Povinnost vyměňovat si názory

  1. Jestliže mezi účastnickými státy  vznikne spor, který se týká
výkladu  nebo   použití  této  Úmluvy,  vymění   si  strany  sporu
neprodleně názory, pokud jde o urovnání sporu jednáním nebo jinými
pokojnými prostředky.

  2. Strany rovněž neprodleně přistoupí k výměně názorů vždy, když
řízení o urovnání  sporu bylo ukončeno, aniž by  spor byl urovnán,
nebo když  spor byl urovnán a  okolnosti vyžadují další konzultace
ohledně způsobu provedení tohoto urovnání. 

                              Čl.284

                            Smírčí řízení

  1. Účastnický stát, který je stranou sporu týkajícího se výkladu
nebo použití této Úmluvy, může jiné straně nebo stranám navrhnout,
aby  předložily  tento  spor  ke  smírčímu  řízení  podle  postupu
stanoveného  v  oddílu  1  Přílohy  V  nebo  podle jiného smírčího
řízení.

  2. Je-li návrh  přijat a strany se dohodnou  na použití smírčího
řízení, kterákoli strana může spor předložit k smírčímu řízení.

  3.  Jestliže   návrh  není  přijat  nebo   se  strany  o  řízení
nedohodnou, považuje se smírčí řízení za ukončené.

  4.  Je-li spor  předložen ke  smírčímu řízení  a pokud se strany
nedohodnou  jinak,  může  být  jednání  ukončeno  pouze  v souladu
s dohodnutým smírčím řízením. 

                              Čl.285

      Použití tohoto oddílu na spory předložené podle Části XI

  Ustanovení tohoto  oddílu se použijí na  jakýkoli spor, který má
být  podle  Části  XI,  oddíl  5,  urovnáván  v souladu s řízeními
stanovenými  v   této  Části.  Tento  oddíl   se  použije  mutatis
mutandis,1)  je-li   stranou  takového  sporu   jiný  subjekt  než
účastnický stát. 

                              Oddíl 2:
  OBLIGATORNÍ ŘÍZENÍ, JEJICHŽ VÝSLEDKEM JSOU ZÁVAZNÁ ROZHODNUTÍ

                              Čl.286

                 Použití řízení podle tohoto oddílu

  S výhradou oddílu 3, každý spor týkající se výkladu nebo použití
této Úmluvy, který nebyl urovnán za použití oddílu 1, se na žádost
kterékoli  strany sporu  předloží soudu  nebo tribunálu,  který je
příslušný podle tohoto oddílu. 

                              Čl.287

                            Volba řízení

  1. Stát si může při  podpisu, ratifikaci nebo přistoupení k této
Úmluvě nebo  kdykoli poté písemným  prohlášením zvolit jeden  nebo
více  z následujících  způsobů urovnávání  sporů, které  se týkají
výkladu nebo použití této Úmluvy:
(a) Mezinárodní  tribunál  pro  mořské  právo  založený  v souladu
    s Přílohou VI;
(b) Mezinárodní soudní dvůr;
(c) arbitrážní tribunál ustavený v souladu s Přílohou VII;
(d) zvláštní  arbitrážní tribunál  ustavený v  souladu s  Přílohou
    VIII pro jednu nebo více kategorií sporů tam zmíněných.

  2. Prohlášení učiněné  podle odst. 1 se nedotýká  a není dotčeno
povinností  účastnického státu  uznat jurisdikci  Komory pro spory
týkající se mořského dna  Mezinárodního tribunálu pro mořské právo
v rozsahu a způsobem stanoveným v Části XI, oddíl 5.

  3. Jestliže účastnický stát je stranou sporu, který není zahrnut
v platném  prohlášení,  má  se  za  to,  že  přijal arbitráž podle
Přílohy VII.

  4.  Jestliže  strany  sporu  přijaly  pro  urovnání sporu stejné
řízení, může být spor předložen  k urovnání pouze takovému řízení,
nedohodly-li se strany jinak.

  5.  Jestliže strany  sporu nepřijaly  pro urovnání  sporu stejné
řízení,  spor  může  být  předložen  pouze  k  arbitráži v souladu
s Přílohou VII, nedohodly-li se strany jinak.

  6.  Prohlášení učiněné  podle odst.  1 zůstane  v platnosti  tři
měsíce poté,  kdy bylo oznámení  o odvolání uloženo  u generálního
tajemníka OSN.

  7. Nové prohlášení, oznámení  o odvolání nebo uplynutí platnosti
prohlášení nijak neovlivní řízení, které právě probíhá před soudem
nebo   tribunálem,  který   je  příslušný   podle  tohoto  článku,
nedohodly-li se strany jinak.

  8. Prohlášení  a oznámení zmíněná  v tomto článku  budou uložena
u generálního tajemníka OSN, který  předá jejich kopie účastnickým
státům. 

                              Čl.288

                             Příslušnost

  1.  Soud nebo  tribunál zmíněný  v článku  287 je  příslušný pro
jakýkoli  spor, který  se týká  výkladu nebo  použití této  Úmluvy
a který je mu předložen v souladu s ustanoveními této Části.

  2. Soud nebo  tribunál zmíněný v článku 287  je rovněž příslušný
pro  jakýkoli spor,  který se  týká výkladu  a použití mezinárodní
dohody  týkající  se  cílů  této  Úmluvy  a  který je mu předložen
v souladu s takovou dohodou.

  3.  Komora  pro  spory  týkající  se  mořského dna Mezinárodního
tribunálu pro mořské  právo založená v souladu s  Přílohou VI nebo
jakákoli jiná komora nebo arbitrážní  tribunál zmíněný v Části XI,
oddíl  5,  jsou  příslušné  v  jakékoli  záležitosti, která je jim
předložena v souladu s touto Částí.

  4.  Spor o  to, zda  je soud  nebo tribunál  příslušný, se  řeší
rozhodnutím tohoto soudu nebo tribunálu. 

                              Čl.289

                               Znalci

  V jakémkoli sporu obsahujícím vědecké nebo technické záležitosti
může  soud  nebo  tribunál,  který  je  na  základě  tohoto oddílu
příslušný, na žádost strany sporu anebo z vlastního podnětu vybrat
po poradě  se stranami nejméně dva  vědecké nebo technické znalce,
přednostně z příslušného seznamu  připraveného v souladu s článkem
2 Přílohy  VIII, aby  se  bez  práva hlasovat  zúčastnili zasedání
tohoto soudu nebo tribunálu. 

                              Čl.290

                         Předběžná opatření

  1. Jestliže byl spor řádně předložen soudu nebo tribunálu, který
usoudil, že mu  spor prima facie3) přísluší podle  této Části nebo
podle Části XI, oddíl 5,  soud nebo tribunál může nařídit jakákoli
předběžná opatření, která za  daných okolností považuje za vhodná,
aby  zachoval  příslušná  práva  stran  sporu  anebo  aby zabránil
vážnému  poškození mořského  prostředí, než  bude vyneseno konečné
rozhodnutí.

  2. Předběžná opatření mohou být pozměněna nebo odvolána, jakmile
se změnily nebo pominuly okolnosti, které je vyvolaly.

  3. Předběžná  opatření podle tohoto  článku mohou být  nařízena,
pozměněna nebo odvolána pouze na žádost strany sporu a poté, co se
stranám dostalo možnosti být slyšeny.

  4. Soud  nebo tribunál neprodleně uvědomí  strany sporu a takové
jiné  účastnické státy,  které  považuje  za dotčené,  o nařízení,
pozměnění nebo odvolání předběžných opatření.

  5.  Do ustavení  arbitrážního  tribunálu,  kterému má  být podle
tohoto oddílu předložen spor, může jakýkoli soud nebo tribunál, na
němž se strany dohodly; nebo,  nebylo-li takové dohody dosaženo do
dvou  týdnů  od  data  žádosti  o  předběžné opatření, Mezinárodní
tribunál pro  mořské právo; nebo,  pokud jde o  činnost v Oblasti,
Komora  pro spory  týkající se   mořského dna,  v souladu  s tímto
článkem  nařídit,   pozměnit  nebo  odvolat   předběžné  opatření,
jestliže usoudí, že tribunál, kterému  má být spor předložen, bude
prima  facie3)  příslušný  pro  tento   spor,  a  že  to  vyžaduje
naléhavost   situace.  Tribunál,   kterému  spor   přísluší,  může
pozměnit, odvolat  nebo potvrdit tato  předběžná opatření, jakmile
bude ustaven; přitom jedná v souladu s odst. 1 až 4.

  6. Strany sporu neprodleně  provedou jakákoli předběžná opatření
nařízená podle tohoto článku. 

                              Čl.291

                               Přístup

  1. Všechna řízení k urovnávání sporů stanovená v této Části jsou
přístupna všem účastnickým státům.

  2.  Je-li  to  výslovně  stanoveno  v  této  Úmluvě, jsou řízení
k urovnávání  sporů  stanovená  v  této  Části  přístupna  i jiným
subjektům než účastnickým státům. 

                              Čl.292

              Neprodlené propuštění plavidla a posádky

  1. Jestliže  úřady účastnického státu  zadržely plavidlo plující
pod  vlajkou jiného  účastnického  státu  a vzniklo  podezření, že
stát,  který zadržení  provedl, nedodržel  ustanovení této  Úmluvy
týkající  se neprodleného  propuštění plavidla  a jeho  posádky po
složení rozumné  kauce nebo jiné finanční  záruky, může být otázka
propuštění předložena jakémukoli soudu nebo tribunálu podle dohody
stran;  nebo, nedojde-li  k takové  dohodě do  deseti dnů  od data
zadržení, soudu  nebo tribunálu, který si  podle článku 287 zvolil
stát,  který provedl  zadržení; nebo  Mezinárodnímu tribunálu  pro
mořské právo, nedohodnou-li se strany jinak.

  2. Žádost  o propuštění může být  předložena pouze státem vlajky
plavidla nebo jeho jménem.

  3. Soud nebo tribunál se  neprodleně zabývá žádostí o propuštění
a zabývá se pouze otázkou propuštění, bez újmy podstatě jakéhokoli
případu  vedenému  před  příslušným  vnitrostátním  orgánem  proti
plavidlu, jeho majiteli anebo  posádce. Úřady státu, který provedl
zadržení,  jsou  oprávněny  kdykoli  propustit  plavidlo nebo jeho
posádku.

  4. Po složení kauce nebo jiné finanční záruky určené soudem nebo
tribunálem  se  úřady  státu,  který  provedl zadržení, neprodleně
podřídí rozhodnutí soudu nebo tribunálu o propuštění plavidla nebo
jeho posádky. 

                              Čl.293

                          Použitelné právo

  1. Soud  nebo tribunál, který je  příslušný podle tohoto oddílu,
používá  tuto Úmluvu  a jiná  pravidla mezinárodního  práva, která
nejsou neslučitelná s touto Úmluvou.

  2.  Jestliže  se  tak  strany  dohodnou,  nedotýká  se  odst.  1
pravomoci soudu  nebo tribunálu, který  je příslušný podle  tohoto
oddílu, rozhodnout případ ex aequo et bono.4) 

                              Čl.294

                          Předběžné řízení

  1.  Soud  nebo  tribunál  stanovený  v  článku 287, kterému byla
předložena žádost  ohledně sporu zmíněného  v článku 297,  může na
žádost strany nebo z vlastního podnětu rozhodnout, zda tato žádost
je   zneužitím  právního   řízení  nebo   zda  je   prima  facie3)
opodstatněná.  Rozhodne-li  soud  nebo   tribunál,  že  žádost  je
zneužitím  právního řízení  nebo je  prima facie3) neopodstatněná,
nebude v této věci dále jednat.

  2.  Po  obdržení  žádosti  o  ní  soud  nebo tribunál neprodleně
uvědomí jinou stranu  nebo strany a určí rozumnou  lhůtu, ve které
jej mohou požádat, aby učinil rozhodnutí v souladu s odst. 1.

  3.  Nic v  tomto článku  se nedotýká  práva strany  sporu učinit
předběžné námitky v souladu s příslušným procesním řádem. 

                              Čl.295

            Vyčerpání vnitrostátních opravných prostředků

  Jakýkoli  spor mezi  účastnickými státy,  který se  týká výkladu
nebo použití této Úmluvy, může  být předložen k řízení stanovenému
v tomto  oddílu  teprve  poté,  kdy  byly  vyčerpány  vnitrostátní
opravné prostředky, jestliže to vyžaduje mezinárodní právo. 

                              Čl.296

                  Konečnost a závaznost rozhodnutí

  1. Každé  rozhodnutí vynesené soudem  nebo tribunálem, který  je
příslušný podle  tohoto oddílu, je konečné  a všechny strany sporu
se mu podrobí.

  2.  Každé takové  rozhodnutí je  závazné pouze  pro strany sporu
a pro daný spor. 

                              Oddíl 3:
              OMEZENÍ A VÝJIMKY Z POUŽITÍ ODDÍLU 2

                              Čl.297

                      Omezení použití oddílu 2

  1.  Spory, které  se týkají  výkladu nebo  použití této  Úmluvy,
pokud  jde  o  výkon   svrchovaných  práv  pobřežním  státem  nebo
jurisdikce stanovené  v této Úmluvě, se  v následujících případech
projednávají v řízeních stanovených v oddíle 2:
(a) je-li   tvrzeno,   že   pobřežní   stát   jednal   v   rozporu
    s ustanoveními této Úmluvy, pokud jde o svobodu a práva plavby
    nebo  přeletu  nebo  kladení  podmořských  kabelů  a dálkového
    potrubí  nebo  pokud  jde  o  jiné,  z  mezinárodního hlediska
    oprávněné užívání moře, jak je stanoveno v článku 58;
(b) je-li tvrzeno, že stát při  výkonu výše uvedených svobod, práv
    nebo užívání jednal v rozporu  s touto Úmluvou nebo s právními
    předpisy přijatými  pobřežním státem v  souladu s ustanoveními
    této  Úmluvy a  ostatními pravidly  mezinárodního práva, která
    nejsou s touto Úmluvou neslučitelná; anebo
(c) je-li tvrzeno,  že pobřežní stát  jednal v rozporu  s určitými
    mezinárodními  normami  a  standardy  k  ochraně  a uchovávání
    mořského prostředí, které platí pro pobřežní stát a které byly
    stanoveny   touto  Úmluvou   nebo  prostřednictvím   příslušné
    mezinárodní organizace nebo diplomatické konference.

  2.(a) Spory,  které se  týkají výkladu  nebo použití  ustanovení
        této  Úmluvy,  pokud  jde  o  mořský  vědecký  výzkum,  se
        urovnávají v souladu  s oddílem 2 s tím,  že pobřežní stát
        není povinen  souhlasit s předložením  k takovému urovnání
        jakéhokoli sporu, který vyplývá:
         (i) z výkonu práva nebo  volného uvážení pobřežního státu
             v souladu s článkem 246; nebo
        (ii) z rozhodnutí  pobřežního  státu  nařídit  pozastavení
             nebo   přerušení   výzkumného   projektu   v  souladu
             s článkem 253;
(b) Spor,  který vznikl  tvrzením státu  provádějícího výzkum,  že
    pokud jde o určitý projekt, pobřežní stát nevykonává svá práva
    podle článků  246 a 253 způsobem  slučitelným s touto Úmluvou,
    se na žádost  jedné ze stran předloží k  smírčímu řízení podle
    oddílu  2   Přílohy  V  s   tím,  že  smírčí   komise  neuvede
    v pochybnost  výkon volného  uvážení pobřežního  státu označit
    určité  oblasti tak,  jak je  stanoveno v  článku 246 odst. 6,
    nebo výkon volného uvážení odvolat souhlas v souladu s článkem
    246 odst. 5.

  3.(a) Spory, které  se týkají výkladu a  použití ustanovení této
        Úmluvy,  pokud  jde  o  rybolov,  se  urovnávají v souladu
        s oddílem 2 s tím, že pobřežní stát není povinen souhlasit
        s předložením k takovému  urovnání jakéhokoli sporu, který
        se  týká jeho  svrchovaných  práv  na živé  zdroje výlučné
        ekonomické zóny nebo jejich výkonu, včetně volného uvážení
        určit  přípustný  úlovek,  výlovnou  kapacitu  a přidělení
        přebytku jiným  státům, jakož i  podmínek stanovených jeho
        právními   předpisy   pro    zachovávání   těchto   zdrojů
        a hospodaření s nimi.
    (b) Nebylo-li  dosaženo  urovnání  za  použití  oddílu  1 této
        Části, a je-li tvrzeno, že:
          (i) pobřežní stát  zjevně nesplnil své  závazky vhodnými
              opatřeními   zajistit   zachovávání   živých  zdrojů
              výlučné  ekonomické zóny  a hospodaření  s nimi tak,
              aby nebylo vážně ohroženo jejich zachování;
         (ii) pobřežní  stát  svévolně  odmítl  stanovit na žádost
              jiného  státu  přípustný  úlovek  a  kapacitu výlovu
              živých zdrojů, pokud jde o druhy, o jejichž těžbu má
              tento jiný stát zájem;
        (iii) pobřežní stát svévolně  odmítl přidělit jinému státu
              v souladu  s  články  62,  69  a  70  a  za podmínek
              a způsoby  stanovenými  pobřežním  státem  v souladu
              s touto  Úmluvou  celý  nebo  část  přebytku, o němž
              prohlásil, že existuje;
        předá se spor  na žádost jedné ze stran  sporu ke smírčímu
        řízení podle oddílu 2 Přílohy V.
    (c) Volné uvážení  smírčí komise v  žádném případě nenahrazuje
        volné uvážení pobřežního státu.
    (d) Zpráva  smírčí  komise   musí  být  poskytnuta  příslušným
        mezinárodním organizacím.
    (e) Nedohodnou-li se jinak, zahrnou  účastnické státy do dohod
        sjednávaných podle  článků 69 a  70 doložku o  opatřeních,
        která  provedou,  aby  co  možná  nejvíce  snížily možnost
        neshody  týkající se  výkladu nebo  použití takové dohody,
        a postup pro případ, že k neshodě přesto dojde. 

                              Čl.298

                  Možné výjimky z použití oddílu 2

  1. Při  podpisu, ratifikaci nebo přistoupení  k této Úmluvě nebo
kdykoli  poté  může  stát,  aniž  by  porušil  závazky vyplývající
z oddílu  1, učinit  písemné prohlášení,  že nepřijímá  jedno nebo
více řízení k  urovnávání sporů stanovených v oddíle  2, pokud jde
o jednu nebo více z následujících kategorií sporů:
(a) (i) spory, které se týkají výkladu  nebo použití článků 15, 74
        anebo 83,  pokud jde o  delimitaci mořských hranic,  anebo
        spory  týkající  se   historických  zálivů  nebo  právních
        titulů,  a  to  za  předpokladu,  že  stát,  který  takové
        prohlášení učinil,  souhlasí s tím,  že vznikne-li  takový
        spor  po  vstupu  této   Úmluvy  v  platnost  a  nebude-li
        v rozumné  době  jednáním  mezi  stranami dosaženo dohody,
        předloží  se  spor  na  žádost  kterékoli  strany sporu ke
        smírčímu  řízení  podle  oddílu  2  Přílohy  V;  a dále za
        předpokladu, že každý spor,  který nutně zahrnuje souběžné
        zkoumání  jakéhokoli  nevyřešeného   sporu  týkajícího  se
        svrchovanosti  nebo  jiných  práv  nad kontinentálním nebo
        ostrovním územím, bude z takového předložení vyňat;
   (ii) poté, co smírčí komise  předloží zprávu obsahující důvody,
        na  nichž je  založena,  sjednají  strany na  základě této
        zprávy   dohodu;   a   nedojde-li   ke   sjednání   dohody
        a nedohodnou-li  se  jinak,  předloží  strany se vzájemným
        souhlasem otázku  k jednomu z řízení  stanovených v oddílu
        2;
  (iii) tento pododstavec se nepoužije  pro jakýkoli spor o mořské
        hranice,  který  již  předtím  byl  s  konečnou  platností
        urovnán ujednáním mezi stranami,  anebo na jakýkoli takový
        spor,  který má  být řešen  v souladu  s dvoustrannou nebo
        mnohostrannou dohodou pro tyto strany závaznou;
(b) spory,  které  se  týkají  vojenské  činnosti, včetně vojenské
    činnosti  státních lodí  a letadel  používaných k  neobchodním
    účelům,  anebo spory,  které  se  týkají činnosti  k zajištění
    dodržování zákonů a výkonu  svrchovaných práv nebo jurisdikce,
    které jsou  vyňaty z příslušnosti  soudu nebo tribunálu  podle
    článku 297 odst. 2 nebo 3;
(c) spory, v nichž Rada bezpečnosti vykonává své funkce svěřené jí
    Chartou OSN,  pokud Rada bezpečnosti nerozhodne  vzít daný bod
    z pořadu jednání anebo nevyzve  strany, aby svůj spor urovnaly
    prostředky stanovenými v této Úmluvě.

  2. Účastnický stát, který učinil  prohlášení podle odst. 1, může
toto prohlášení  kdykoli odvolat nebo vyslovit  souhlas s tím, aby
spor  tímto prohlášením  vyňatý byl  předložen k  urovnání v rámci
jakéhokoli řízení stanoveného touto Úmluvou.

  3.  Účastnický  stát,  který  učinil  prohlášení  podle odst. 1,
nemůže  požadovat, aby  k urovnání  sporu, který  spadá do některé
z vyňatých kategorií  sporů, bylo proti  jinému účastnickému státu
bez jeho souhlasu použito řízení stanovené v této Úmluvě.

  4. Jestliže  jeden z účastnických států  učinil prohlášení podle
odst. 1  (a), může každý  jiný účastnický stát  předložit k řízení
stanovenému v  tomto prohlášení každý  spor, který je  veden proti
straně, která takové prohlášení učinila,  a který spadá do některé
z vyňatých kategorií sporů.

  5. Nové  prohlášení nebo odvolání  prohlášení se nijak  nedotýká
řízení, které již předtím bylo  v souladu s tímto článkem zahájeno
před soudem nebo tribunálem, nedohodnou-li se strany jinak.

  6. Prohlášení  podle tohoto článku a  oznámení o jejich odvolání
budou  uložena u  generálního  tajemníka  OSN, který  předá jejich
kopie účastnickým státům. 

                              Čl.299

                       Souhlas stran s řízením

  1.  Jakýkoli  spor  vyňatý  podle  článku  297  nebo  na základě
prohlášení  učiněného podle  článku  298  z řízení  pro urovnávání
sporů  stanovených  v  oddílu  2,  může  být  předložen k urovnání
v rámci takových řízení pouze se souhlasem stran sporu.

  2. Žádné ustanovení tohoto oddílu  se nedotýká práva stran sporu
dohodnout  se na  jiném řízení  pro urovnání  takového sporu  nebo
dosáhnout přátelského urovnání. 

                              ČÁST XVI:
                      VŠEOBECNÁ USTANOVENÍ

                              Čl.300

                     Dobrá víra a zneužití práv

  Účastnické  státy  poctivě  plní  v  dobré  víře  závazky, které
převzaly   podle  této   Úmluvy,  a   vykonávají  práva,   svobody
a jurisdikci přiznané touto  Úmluvou způsobem, který nepředstavuje
zneužití práv. 

                              Čl.301

                        Mírové využívání moří

  Při  výkonu  svých  práv  a  plnění  svých  povinností v souladu
s ustanoveními této Úmluvy se  všechny účastnické státy vystříhají
jakékoli  hrozby  silou  nebo   použití  síly,  jak  proti  územní
celistvosti  nebo  politické  nezávislosti  kteréhokoli státu, tak
jakýmkoli jiným  způsobem neslučitelným se  zásadami mezinárodního
práva zakotvenými v Chartě OSN. 

                              Čl.302

                        Prozrazení informací

  Bez  újmy  právu  kteréhokoli   účastnického  státu  uchýlit  se
k řízením o  urovnávání sporů stanoveným  v této Úmluvě  nebude se
mít  o ničem  v této  Úmluvě za  to, že  vyžaduje od  účastnického
státu, aby  při plnění svých závazků  podle této Úmluvy poskytoval
údaje, jejichž  prozrazení je v  rozporu s podstatnými  zájmy jeho
bezpečnosti. 

                              Čl.303

        Archeologické předměty a předměty historického původu
                         nalezené v moři

  1.   Státy   mají   povinnost   chránit  archeologické  předměty
a předměty historického  původu nalezené v moři  a za tímto účelem
spolupracovat.

  2.  Za účelem  kontroly obchodování  s těmito  předměty pobřežní
stát může při použití článku 33 předpokládat, že jejich odstranění
z mořského dna v  zóně v onom článku uvedené  bez jeho souhlasu by
znamenalo porušení právních předpisů v onom článku uvedených, a to
na jeho území anebo v pobřežním moři.

  3.  Nic  v  tomto  článku  se  nedotýká  práv  majitelů, jejichž
totožnost lze  určit, práv na  vyzdvihnutí lodí a  jiných předmětů
z mořského dna  nebo jiných pravidel námořního  práva anebo zákonů
a praxe, pokud jde o kulturní výměny.

  4. Tento  článek se nedotýká jiných  mezinárodních dohod a norem
mezinárodního  práva,  které  se  týkají  ochrany  archeologických
předmětů a předmětů historického původu. 

                              Čl.304

                        Odpovědnost za škodu

  Ustanovení této Úmluvy týkající  se odpovědnosti za škodu nejsou
na újmu použití stávajících  pravidel ani rozvoji dalších pravidel
týkajících se odpovědnosti podle mezinárodního práva. 

                             ČÁST XVII:
                      ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ

                              Čl.305

                               Podpis

  1. Tato Úmluva je otevřena k podpisu:
(a) všem státům;
(b) Namibii, zastoupené Radou OSN pro Namibii;
(c) všem  autonomním přidruženým  státům, které  si zvolily  tento
    status na základě aktu sebeurčení  pod dohledem a se souhlasem
    OSN v  souladu s rezolucí Valného  shromáždění 1514(XV), které
    mají  působnost  ve  věcech  upravených  touto  Úmluvou včetně
    působnosti uzavírat smlouvy v těchto věcech;
(d) všem autonomním  přidruženým státům, které v  souladu se svými
    příslušnými  listinami o  přidružení mají  působnost ve věcech
    upravených  touto Úmluvou  včetně působnosti  uzavírat smlouvy
    v těchto věcech;
(e) všem územím,  která mají plnou vnitřní  autonomii uznanou jako
    takovou  OSN,  avšak  nedosáhla  plné  nezávislosti  v souladu
    s rezolucí Valného shromáždění  1514(XV), která mají působnost
    ve věcech upravených touto  Úmluvou včetně působnosti uzavírat
    smlouvy v těchto věcech;
(f) mezinárodním organizacím v souladu s Přílohou IX.

  2. Tato Úmluva zůstane otevřena k podpisu do 9. prosince 1984 na
Ministerstvu  zahraničních věcí  Jamajky a  rovněž od  1. července
1983 do 9. prosince 1984 v sídle OSN v New Yorku. 

                              Čl.306

                       Ratifikace a schválení

  Tato Úmluva  podléhá ratifikaci státy  a jinými subjekty,  které
jsou uvedeny v článku 305 odst. 1 (b), (c), (d) a (e) a formálnímu
schválení  v souladu  s Přílohou  IX jinými  subjekty, které  jsou
uvedeny v článku 305 odst. 1 (f). Listiny o ratifikaci a formálním
schválení budou uloženy u generálního tajemníka OSN. 

                              Čl.307

                             Přistoupení

  Tato Úmluva  zůstane otevřena k přistoupení  všem státům a jiným
subjektům  uvedeným  v  článku  305.  Přistoupení  jiných subjektů
uvedených v článku 305 odst. 1 (f) se provádí v souladu s Přílohou
IX. Listiny  o přistoupení budou  uloženy u generálního  tajemníka
OSN. 

                              Čl.308

                          Vstup v platnost

  1. Tato Úmluva vstoupí v platnost dvanáct měsíců po datu uložení
šedesáté listiny o ratifikaci nebo o přistoupení.

  2.  S  výhradou  ustanovení  odstavce  1,  pro každý stát, který
ratifikuje  tuto Úmluvu  nebo k  ní přistoupí  po uložení šedesáté
listiny  o  ratifikaci  nebo  o  přistoupení,  vstoupí tato Úmluva
v platnost třicátého dne po uložení jeho listiny o ratifikaci nebo
o přistoupení.

  3.  V  den,  kdy  tato  Úmluva  vstoupí  v  platnost,  se  sejde
Shromáždění Úřadu  a zvolí Radu Úřadu.  Jestliže ustanovení článku
161 nebudou  moci být důsledně  použita, bude první  Rada ustavena
způsobem, který je slučitelný s účelem článku 161.

  4. Pravidla,  předpisy a postupy  navržené Přípravnou komisí  se
budou používat  prozatímně až do jejich  formálního přijetí Úřadem
v souladu s Částí XI.

  5.  Úřad a  jeho orgány  budou působit  v souladu  s Rezolucí II
Třetí  konference  OSN  o  mořském  právu  týkající se předběžných
investic a v souladu s  rozhodnutími Přípravné komise přijatými na
základě této rezoluce. 

                              Čl.309

                          Výhrady a výjimky

  K  této Úmluvě  nelze činit  žádné výhrady  a výjimky,  pokud to
výslovně nepřipouštějí jiné články této Úmluvy. 

                              Čl.310

                       Deklarace a prohlášení

  Článek  309  nebrání  účastnickému  státu,  aby  v době podpisu,
ratifikace nebo  přistoupení k této  Úmluvě učinil deklarace  nebo
prohlášení  jakéhokoli  obsahu  nebo  názvu,  mimo  jiné za účelem
harmonizace  svých právních  předpisů s  ustanoveními této Úmluvy,
a to za předpokladu, že takové deklarace nebo prohlášení nesměřují
k vyloučení nebo pozměnění právního  účinku ustanovení této Úmluvy
při jejich použití vůči tomuto státu. 

                              Čl.311

            Vztah k jiným úmluvám a mezinárodním dohodám

  1.  Tato  Úmluva  má   mezi  účastnickými  státy  přednost  před
ženevskými úmluvami o mořském právu z 29. dubna 1958.

  2.  Tato  Úmluva  nemění  práva  a  závazky  účastnických  států
vyplývající z jiných dohod, které  jsou slučitelné s touto Úmluvou
a které  se nedotýkají  užívání  práv  nebo plnění  závazků jinými
účastnickými státy podle této Úmluvy.

  3.  Dva  nebo  více  účastnických  států  mohou  uzavírat dohody
pozměňující nebo pozastavující účinnost  ustanovení této Úmluvy ve
vztazích mezi  nimi, za předpokladu,  že takové dohody  se nebudou
vztahovat  na taková  ustanovení této  Úmluvy, od  nichž se  nelze
odchýlit  aniž by  to  bylo  neslučitelné s  efektivním prováděním
předmětu  a účelu  této Úmluvy,  a dále  za předpokladu, že takové
dohody se nebudou dotýkat použití základních zásad v ní obsažených
a že  ustanovení takových  dohod  se  nedotknou užívání  práv nebo
plnění závazků podle této Úmluvy jinými účastnickými státy.

  4. Účastnické státy, které mají v úmyslu uzavřít dohodu uvedenou
v odst.  3, oznámí  prostřednictvím depozitáře  této Úmluvy  jiným
účastnickým  státům svůj  úmysl  uzavřít  dohodu o  pozměnění nebo
pozastavení, které tato dohoda stanoví.

  5.  Tento  článek  se   nedotýká  mezinárodních  dohod  výslovně
dovolených nebo zachovaných jinými články této Úmluvy.

  6. Účastnické státy  souhlasí s tím, že nelze  činit žádné změny
základní zásady týkající se  společného dědictví lidstva vyjádřené
v článku 136 a že se nestanou stranou žádné dohody, která by se od
ní odchylovala. 

                              Čl.312

                                Změny

  1. Po uplynutí deseti let ode  dne vstupu této Úmluvy v platnost
může   kterýkoli  účastnický   stát  písemným   sdělením  zaslaným
generálnímu tajemníkovi OSN navrhnout konkrétní změny této Úmluvy,
s výjimkou změn, které by se  týkaly činnosti v Oblasti, a požádat
o svolání konference, která by  posoudila takové navrhované změny.
Generální tajemník oznámí takové  sdělení všem účastnickým státům.
Jestliže  do dvanácti  měsíců ode  dne, kdy  bylo takové  oznámení
rozesláno,  odpoví  na  tuto   žádost  příznivě  nejméně  polovina
účastnických států, svolá generální tajemník tuto konferenci.

  2.  Pravidla pro  přijímání rozhodnutí  používaná na  konferenci
o změnách budou stejná jako pravidla používaná na Třetí konferenci
OSN o mořském právu, pokud konference nerozhodne jinak. Konference
by měla  vyvinout veškeré úsilí,  aby dohody o  jakýchkoli změnách
bylo  dosaženo cestou  konsensu,  a  dokud nebude  vyčerpáno úsilí
o jeho dosažení, nemělo by dojít k hlasování. 

                              Čl.313

                Změny přijaté zjednodušeným postupem

  1. Účastnický  stát může písemným  sdělením zaslaným generálnímu
tajemníkovi OSN navrhnout změnu této  Úmluvy, která má být přijata
zjednodušeným  postupem bez  svolání konference,  a to  s výjimkou
změny, která  by se týkala činnosti  v Oblasti. Generální tajemník
oznámí takové sdělení všem účastnickým státům.

  2. Jestliže do dvanácti měsíců ode dne, kdy bylo takové oznámení
rozesláno, některý účastnický stát  vyjádří námitky proti navržené
změně nebo  proti návrhu na  její přijetí zjednodušeným  postupem,
považují se tyto změny za  zamítnuté. Generální tajemník OSN o tom
neprodleně uvědomí všechny účastnické státy.

  3. Jestliže po uplynutí dvanácti měsíců ode dne, kdy bylo takové
oznámení rozesláno, žádný účastnický  stát nevyjádří námitky proti
navržené  změně nebo  proti návrhu  na její  přijetí zjednodušeným
postupem,  považuje  se  navržená  změna  za  přijatou.  Generální
tajemník OSN neprodleně uvědomí všechny účastnické státy o tom, že
navržená změna byla přijata. 

                              Čl.314

                    Změny ustanovení této Úmluvy
            týkajících se výlučně činnosti v Oblasti

  1. Účastnický  stát může písemným  sdělením zaslaným generálnímu
tajemníkovi  Úřadu navrhnout  změnu těch  ustanovení této  Úmluvy,
která  se výlučně  týkají  činnosti  v Oblasti,  včetně ustanovení
oddílu 4 Přílohy VI. Generální tajemník oznámí takové sdělení všem
účastnickým státům. Navržená změna po svém schválení Radou podléhá
schválení  Shromážděním.  Zástupci  účastnických  států  v  těchto
orgánech  mají  plnou  moc  posoudit  a  schválit navrženou změnu.
Jakmile  bude  navržená  změna  schválena  Radou  a  Shromážděním,
považuje se za přijatou.

  2.  Před schválením  jakékoli změny  podle odst.  1 zajistí Rada
a Shromáždění, aby  změna nebyla na újmu  systému průzkumu a těžby
zdrojů Oblasti,  a to až  do svolání revizní  konference v souladu
s článkem 155. 

                              Čl.315

       Podpis, ratifikace, přistoupení a autentické texty změn

  1.  Změny  přijaté  v  souladu  s  touto  Úmluvou budou otevřeny
k podpisu účastnickým  státům v sídle OSN  po dobu dvanácti měsíců
ode  dne  jejich  přijetí,  pokud  v  samotné změně nebude uvedeno
jinak.

  2. Ustanovení článků 306, 307 a 320 se použijí pro všechny změny
této Úmluvy. 

                              Čl.316

                        Vstup změn v platnost

  1.  Změny  této  Úmluvy,  s  výjimkou  těch,  které jsou uvedeny
v odst.  5, vstoupí  v platnost  pro účastnické  státy, které tyto
změny ratifikují nebo k nim  přistoupí, třicátého dne poté, co dvě
třetiny nebo  šedesát účastnických států, podle  toho, který počet
je vyšší, uložily listiny o ratifikaci nebo o přistoupení.

  2.  Změny mohou  stanovit, že   pro jejich  vstup v  platnost se
požaduje  větší počet  ratifikací nebo  přistoupení, než  požaduje
tento článek.

  3. Pro  každý účastnický stát,  který ratifikuje změnu  uvedenou
v odst.  1  nebo  k  ní  přistupuje  po uložení požadovaného počtu
listin  o  ratifikaci  nebo  o  přistoupení,  vstoupí  tato  změna
v platnost  uplynutím  třicátého  dne   po  uložení  jeho  listiny
o ratifikaci nebo o přistoupení.

  4.  Stát, který  se stane  stranou této  Úmluvy poté, co vstoupí
v platnost změna  v souladu s  odst. 1, se  považuje, nevyjádří-li
jiný úmysl:
(a) za stranu této Úmluvy tak, jak byla změněna; a
(b) za   stranu  nezměněné   Úmluvy  ve   vztahu  ke   kterémukoli
    účastnickému státu, který není vázán touto změnou.

  5.  Jakákoli změna,  která se  výlučně týká  činnosti v Oblasti,
a jakákoli změna  Přílohy VI vstoupí pro  všechny účastnické státy
v platnost rok  poté, co tři  čtvrtiny účastnických států  uložily
listiny o ratifikaci nebo o přistoupení.

  6.  Stát, který  se stane  stranou této  Úmluvy poté, co vstoupí
v platnost změny v  souladu s odst. 5, se  považuje za stranu této
Úmluvy tak, jak byla změněna. 

                              Čl.317

                               Výpověď

  1. Účastnický stát může  písemným oznámením zaslaným generálnímu
tajemníkovi  OSN  tuto  Úmluvu  vypovědět  a  může proto uvést své
důvody. Neuvede-li tyto důvody, nemá to vliv na platnost výpovědi.
Výpověď vstoupí v  platnost po uplynutí jednoho roku  ode dne, kdy
bylo obdrženo oznámení, pokud oznámení neurčí pozdější datum.

  2.  Výpověď  nezbavuje  stát  finančních  ani smluvních závazků,
které převzal v  době, kdy byl stranou této Úmluvy,  a ani se tato
výpověď nedotkne  žádného práva, závazku  anebo právního postavení
tohoto  státu, které  byly vytvořeny  prováděním této  Úmluvy před
ukončením její závaznosti pro tento stát.

  3. Výpověď  se v žádném případě  nedotýká povinnosti kteréhokoli
účastnického státu plnit jakýkoli  závazek obsažený v této Úmluvě,
kterému by  nezávisle na této Úmluvě  podléhal podle mezinárodního
práva. 

                              Čl.318

                            Status Příloh

  Přílohy jsou  nedílnou součástí této Úmluvy,  a není-li výslovně
stanoveno jinak, odkaz na tuto Úmluvu nebo na jednu z jejích Částí
zahrnuje i odkaz na její Přílohy. 

                              Čl.319

                              Depozitář

  1. Depozitářem  této Úmluvy a jejích  změn je generální tajemník
OSN.

  2. Vedle svých funkcí depozitáře, generální tajemník OSN:
(a) předkládá   všem  účastnickým   státům,  Úřadu   a  příslušným
    mezinárodním  organizacím  zprávy  o  otázkách  obecné povahy,
    které vznikly, pokud jde o tuto Úmluvu;
(b) oznamuje  Úřadu ratifikace  této  Úmluvy  a přistoupení  k ní,
    včetně jejích změn, jakož i výpovědi této Úmluvy;
(c) oznamuje  účastnickým státům  dohody v  souladu s  článkem 311
    odst. 4;
(d) rozesílá  účastnickým státům  k ratifikaci  nebo k přistoupení
    změny přijaté v souladu s touto Úmluvou;
(e) svolává  schůzky  účastnických   států,  které  jsou  nezbytné
    v souladu s touto Úmluvou.

  3.(a) Generální   tajemník   rovněž    předkládá   k   informaci
        pozorovatelům uvedeným v článku 156:
      (i) zprávy uvedené v odstavci 2 (a);
     (ii) oznámení uvedená v odstavci 2 (b) a (c); a
    (iii) texty změn uvedených v odstavci 2 (d).
    (b) Generální  tajemník rovněž  zve ty  pozorovatele, kteří se
        zúčastní  jako  pozorovatelé  schůzek  účastnických  států
        uvedených v odstavci 2 (e). 

                              Čl.320

                          Autentické texty

  Originál  této  Úmluvy,  jejíž   texty  v  arabštině,  čínštině,
angličtině,  francouzštině,  ruštině  a  španělštině  jsou  stejně
autentické,  bude,   s  výhradou  článku   305  odst.  2,   uložen
u generálního tajemníka OSN.

  NA  DŮKAZ  TOHO,  níže  podepsaní  zplnomocněnci,  řádně  k tomu
oprávněni, podepsali tuto Úmluvu.

  DÁNO V  MONTEGO BAY desátého  dne měsíce prosince  roku tisícího
devítistého osmdesátého druhého. 
------------------------------------------------------------------
1) obdobně
2) z toho důvodu; bez dalšího
3) na první pohled
4) spravedlnosti a slušnosti
5) sám za sebe; jako osoba

                                Příl.I
                     VYSOCE STĚHOVAVÉ DRUHY

 1. Tuňák křídlatý (Thunnus alalunga)
 2. Tuňák obecný (Thunnus thynnus)
 3. Tuňák velkooký (Thunnus obesus)
 4. Tuňák menší (Katsuwonus pelamis)
 5. Tuňák žlutoploutvý (Thunnus albacares)
 6. Tuňák černoploutvý (Thunnus atlanticus)
 7. tuňák:
   - Euthynnus alletteratus
   - Euthynnus affinis
 8. Tuňák australský (Thunnus maccoyii)
 9. makrela:
   - Auxis thazard
   - Auxis rochei
10. čeleď pražmovití (Bramidae)
11. plachetník:
   - Tetrapturus angustirostris
   - Tetrapturus belone
   - Tetrapturus pfluegeri
   - Tetrapturus albidus
   - Tetrapturus audax
   - Tetrapturus georgei
   - Makaira mazara
   - Makaira indica
   - Makaira nigricans
12. plachetník:
   - Istiophorus platypterus
   - Istiophorus albicans
13. Mečoun obecný (Xiphias gladius)
14. Rohoretka:
   - Rohoretka ještěří (Scomberesox saurus)
           (Scomberesox saurus scombroides)
   - sajra: - Cololabis saira
      - Cololabis adocetus
15. dorády neboli zlakové:
   - Koryféna nachová /Zlak nachový/ (Coryphaena hippurus)
   - Koryféna malá (Coryphaena equiselis)
16. žralok:
   - Žralok šedý(Hexanchus griseus)
   - Žralok veliký (Cetorhinus maximus)
   - Žralok obrovský (Rhincodon typus)
   - žraloci liščí /čeleď/ (Alopiidae)
   - kladivounovití /čeleď/ (Sphyrnidae)
   - obrounovití /čeleď/ (Isuridae)
   - Carcharhinidae /čeleď/
17. kytovci /čeledi/:
   - vorvaňovití (Physeteridae)
   - plejtvákovití (Balaenopteridae)
   - velrybovití (Balaenidae)
   - plejtvákovcovití (Eschrichtiidae)
   - narvalovití (Monodontidae)
   - vorvaňovcovití (Ziphiidae)
   - delfínovití (Delphinidae) 

                                Příl.II
            KOMISE PRO HRANICE KONTINENTÁLNÍHO ŠELFU

                            Článek 1

  V souladu s ustanoveními článku 76 bude ve shodě s následujícími
články založena  Komise pro hranice  kontinentálního šelfu za  200
námořními mílemi.

                            Článek 2

  1.  Komise  bude  složena  z  21  členů,  kteří  budou odborníky
v oblasti  geologie,  geofyziky  a   hydrografie  a  budou  voleni
účastnickými státy z  řad jejich občanů, a to  s náležitým ohledem
na  nutnost zajistit  spravedlivé geografické  zastoupení, a kteří
budou působit ad personam.5)
  2. První volby se budou konat  co nejdříve, ale v každém případě
do osmnácti měsíců po datu  vstupu této Úmluvy v platnost. Nejméně
tři měsíce  před datem každých voleb  zašle generální tajemník OSN
účastnickým státům  dopis, ve kterém je  vyzve, aby po příslušných
oblastních konzultacích do tří měsíců navrhly kandidáty. Generální
tajemník  připraví  abecední  seznam  všech  takto navržených osob
a postoupí jej všem účastnickým státům.
  3. Volby  členů Komise se  konají na schůzce  účastnických států
v hlavním  sídle OSN,  kterou  svolá  generální tajemník.  Na této
schůzce,  na které  dvě třetiny  účastnických států  tvoří kvórum,
budou  zvoleni  ti  z  navržených,  kteří  získají  dvoutřetinovou
většinu  hlasů  zástupců  přítomných  a  hlasujících  účastnických
států.  Z  každé  geografické  oblasti  budou  zvoleni nejméně tři
členové.
  4. Členové  Komise jsou voleni  na období pěti  let a mohou  být
znovuzvoleni.
  5.  Účastnický stát,  který  navrhl  člena Komise,  hradí výdaje
spojené s  činností člena v Komisi.  Příslušný pobřežní stát hradí
výdaje vzniklé  v souvislosti s konzultacemi  uvedenými v článku 3
odst.  1 (b)  této Přílohy.  Sekretariát Komise  zajistí generální
tajemník OSN.

                            Článek 3

  1. Funkcí Komise je:
a) posuzovat  údaje a  jiné  materiály,  které se  týkají vnějších
   hranic  kontinentálního  šelfu  v  oblastech,  kde tyto hranice
   přesahují  200  námořních  mil,  předložené  pobřežními  státy,
   a předkládat doporučení v souladu s  článkem 76 a s Prohlášením
   o výkladu  přijatém   29.  srpna  1980   Třetí  konferencí  OSN
   o mořském právu;
b) poskytovat  během přípravy  údajů zmíněných  v pododstavci  (a)
   vědecké a technické konzultace, požádá-li o to dotčený pobřežní
   stát.
  2. Komise  může  v  rozsahu,  který  je  považován  za  nezbytný
a užitečný,  spolupracovat  s  Mezivládní  oceánografickou  komisí
UNESCO,  s  Mezinárodní  hydrografickou   organizací  a  s  jinými
příslušnými mezinárodními organizacemi z hlediska výměny vědeckých
a technických  informací, jež  by mohly  být Komisi  nápomocné při
plnění jejích povinností.

                            Článek 4

  Tam, kde má pobřežní stát v  úmyslu stanovit v souladu s článkem
76 vnější  hranici svého kontinentálního  šelfu směrem do  moře za
pásmem 200  námořních mil, předloží  Komisi podrobné údaje  o této
hranici spolu s podpůrnými vědeckými  a technickými údaji, a to co
nejdříve, ale  v každém případě  do 10 let  od vstupu této  Úmluvy
v platnost  pro tento  stát.  Pobřežní  stát současně  uvede jména
všech  členů  Komise,  kteří   mu  poskytli  vědecké  a  technické
konzultace.

                            Článek 5

  Pokud  Komise  nerozhodne  jinak,  bude pracovat prostřednictvím
podkomisí složených ze sedmi  členů jmenovaných vyváženě s ohledem
na  zvláštní  prvky  každé  jednotlivé  žádosti  pobřežního státu.
Občané pobřežního  státu předkládajícího žádost,  kteří jsou členy
Komise, a  každý člen Komise, který  pobřežnímu státu poskytováním
vědeckých  a   technických  konzultací  napomáhal   při  stanovení
hranice, nemohou být členy  podkomise zabývající se touto žádostí,
ale mají  právo účastnit se  jako členové řízení  Komise, které se
uvedené žádosti  týká. Pobřežní stát,  který požádal Komisi,  může
vyslat  své  zástupce,  aby  se  účastnili  řízení bez hlasovacího
práva.

                            Článek 6

  1. Podkomise předkládá Komisi svoje doporučení.
  2. Komise schvaluje doporučení podkomise dvoutřetinovou většinou
přítomných a hlasujících členů Komise.
  3. Doporučení Komise budou  písemně předložena pobřežnímu státu,
který podal žádost, jakož i generálnímu tajemníkovi OSN.

                            Článek 7

  Pobřežní  státy  stanoví  vnější  hranici  kontinentálního šelfu
v souladu  s   ustanoveními  článku  76   odst.  8  a   v  souladu
s příslušnými vnitrostátními postupy.

                            Článek 8

  Nesouhlasí-li   pobřežní  stát   s  doporučeními   Komise,  podá
v rozumné době revidovanou nebo novou žádost.

                            Článek 9

  Činnost Komise  není na překážku  záležitostem, které se  týkají
delimitace  hranic  mezi  státy   s  protilehlým  nebo  sousedícím
pobřežím. 

                              Příl.III
         ZÁKLADNÍ PODMÍNKY VYHLEDÁVÁNÍ, PRŮZKUMU A TĚŽBY

                              Článek 1
                   Vlastnická práva na nerosty

  Práva k  nerostům přejdou po  jejich vytěžení v  souladu s touto
Úmluvou.

                              Článek 2
                           Vyhledávání

  1. (a) Úřad podporuje vyhledávání v Oblasti.
     (b) Vyhledávání  se   provádí  až  poté,   kdy  Úřad  obdržel
         uspokojivý  písemný závazek,  že předpokládaný prospektor
         bude  postupovat podle  této Úmluvy  a podle  příslušných
         pravidel,  předpisů  a  postupů  Úřadu,  které  se týkají
         spolupráce  při výcvikových  programech podle  článků 143
         a 144 a ochrany mořského prostředí, a že přijme ověřování
         Úřadem,  že  dodržuje  tento  závazek.  Spolu se závazkem
         oznámí  předpokládaný prospektor  Úřadu přibližné hranice
         dílu nebo dílů, kde se má vyhledávání provádět.
     (c) Ve  stejném  dílu  nebo  dílech  může  současně  provádět
         vyhledávání více než jeden prospektor.

  2. Vyhledávání neposkytuje prospektorovi  žádná práva, pokud jde
o zdroje. Prospektor však může vytěžit rozumné množství nerostů na
zkoušení.

                              Článek 3
                         Průzkum a těžba

  1.  Podnik, účastnické  státy a  jiné subjekty  uvedené v článku
153  odst.  2  (b)  mohou  požádat  Úřad  o  schválení plánů práce
týkajících se činnosti v Oblasti.

  2.  Podnik může  podat  žádost  ohledně jakékoli  části Oblasti,
avšak  žádosti  jiných  subjektů  ohledně  vyhrazených  dílů  musí
vyhovovat dalším požadavkům článku 9 této Přílohy.

  3.  Průzkum a  těžba se   provádějí pouze  v dílech,  které jsou
určeny   v  plánech   práce  uvedených   v  článku   153  odst.  3
a schválených  Úřadem  v  souladu   s  ustanoveními  této  Přílohy
a v souladu s příslušnými pravidly, předpisy a postupy Úřadu.

  4. Každý schválený plán práce musí:
(a) být v souladu s touto Úmluvou a s pravidly, předpisy a postupy
    Úřadu;
(b) zajistit  kontrolu  Úřadu  nad  činností  v  Oblasti v souladu
    s článkem 153 odst. 4;
(c) v souladu  s  pravidly,  předpisy  a  postupy Úřadu poskytovat
    provozovateli výlučná práva na  průzkum a těžbu určitých druhů
    zdrojů v  dílu zahrnutém do  plánu práce. Předloží-li  žadatel
    plán práce pouze pro etapu průzkumu nebo pro etapu těžby, plán
    práce poskytuje výlučná práva pouze pro tuto etapu.

  5. S  výjimkou plánů práce  předložených Podnikem má  každý plán
práce  formu  kontraktu  uzavřeného  mezi  Úřadem  a  žadatelem či
žadateli.

                              Článek 4
                      Kvalifikace žadatelů

  1.  Žadatelé, s  výjimkou Podniku,  jsou kvalifikováni, jestliže
mají státní  příslušnost nebo jsou  kontrolováni a navrženi  podle
článku  153 odst.  2 (b)   a jestliže  dodržují postupy  a splňují
kvalifikační   kritéria   stanovená   v   pravidlech,   předpisech
a postupech Úřadu.

  2. S výjimkou ustanovení odst. 6 se taková kvalifikační kritéria
týkají   finančních  a   technických  možností   žadatele  a  jeho
dodržování všech předcházejících kontraktů s Úřadem.

  3. Každý žadatel musí být navržen účastnickým státem, kterého je
státním  příslušníkem, ledaže  žadatel  má  více než  jednu státní
příslušnost,  jako  je  tomu  v  případě  společných  podniků nebo
konsorcií subjektů  z několika států;  v takovém případě  navrhují
žádost všechny  dotčené účastnické státy. Jestliže  je žadatel pod
účinnou kontrolou jiného účastnického státu, než je stát, jehož je
státním   příslušníkem,   nebo   státních   příslušníků   takového
účastnického  státu, navrhují  žádost oba  tyto účastnické  státy.
Pravidla, předpisy a postupy Úřadu  stanoví kritéria a postupy pro
provádění podmínek navrhování.

  4. Navrhující stát nebo státy nesou podle článku 139 odpovědnost
za  to,  že  v  rámci  svých  právních  systémů  zajistí, že takto
navržený  kontrahent bude  činnost  v  Oblasti provádět  v souladu
s ustanoveními kontraktu  a v souladu se  svými závazky podle této
Úmluvy. Navrhující  stát však není  odpovědný za škodu  způsobenou
tím,  že  kontrahent,  kterého  navrhl,  jakkoli  neplní  závazky,
jestliže  tento účastnický  stát přijal  právní předpisy  a učinil
správní  opatření,  které  jsou  v  rámci  jeho  právního  systému
v rozumné  míře vhodné  pro zajištění  plnění závazků  osobami pod
jeho jurisdikcí.

  5. Postupy pro posuzování  kvalifikace účastnických států, které
jsou žadateli, berou v úvahu jejich charakter jakožto států.

  6.  Kvalifikační kritéria  vyžadují,  aby  se každý  žadatel bez
výjimky v rámci své žádosti zavázal:
(a) přijmout  jako  vynutitelné  a  dodržovat  závazky vyplývající
    z ustanovení Části  XI, z pravidel, předpisů  a postupů Úřadu,
    z rozhodnutí  orgánů  Úřadu  a   z  podmínek  svých  kontraktů
    s Úřadem;
(b) přijmout kontrolu  Úřadu nad činností  v Oblasti tak,  jak jej
    k tomu zmocňuje tato Úmluva;
(c) poskytnout  Úřadu  písemné  ujištění,  že  poctivě  splní  své
    závazky podle kontraktu;
(d) plnit  ustanovení o  převodu technologie  obsažená v  článku 5
    této Přílohy.

                              Článek 5
                       Převod technologie

  1. Při předložení pracovního  plánu každý žadatel poskytne Úřadu
obecný popis  vybavení a metod, které  budou použity při provádění
činnosti  v  Oblasti,  jakož  i  další  příslušné informace, které
nejsou  předmětem  duševního   vlastnictví,  o  charakteru  takové
technologie  a   informace  o  tom,  kde   je  taková  technologie
dosažitelná.

  2. Každý provozovatel oznámí Úřadu  změny v popisu a informacích
poskytnutých  podle  odst.  1,  kdykoli  bude  zavedena  podstatná
technologická změna nebo inovace.

  3. Každý  kontrakt o provádění činnosti  v Oblasti obsahuje tyto
závazky kontrahenta:
(a) kdykoli  o   to  Úřad  požádá,   poskytnout  za  spravedlivých
    a rozumných   obchodních   ustanovení   a   podmínek   Podniku
    technologii, kterou  používá při provádění  činnosti v Oblasti
    podle  kontraktu  a  k  jejímuž  převodu  je oprávněn. Toto se
    provádí   prostřednictvím  licenčních   nebo  jiných  vhodných
    ujednání, která  kontrahent dohodne s  Podnikem a která  budou
    obsažena  ve  zvláštní   dohodě  doplňující  kontrakt.  Tohoto
    závazku se lze dovolávat  pouze tehdy, jestliže Podnik shledá,
    že  není  schopen  za  spravedlivých  a  rozumných  obchodních
    ustanovení  a  podmínek  získat  stejnou  nebo  stejně účinnou
    a užitečnou technologii na volném trhu;
(b) obdržet  písemné  ujištění  od  vlastníka jakékoli technologie
    používané  při provádění  činnosti v  Oblasti podle kontraktu,
    která není  obecně dosažitelná na  volném trhu a  na kterou se
    nevztahuje pododst. (a), že kdykoli o to Úřad požádá, vlastník
    takovou  technologii  poskytne  Podniku  ve  stejném  rozsahu,
    v jakém  byla  poskytnuta  kontrahentovi,   a  to  na  základě
    licenčních  nebo jiných  vhodných ujednání  a za spravedlivých
    a rozumných  obchodních ustanovení  a podmínek.  Neposkytne-li
    kontrahent   takové  ujištění,   nemůže  dotčenou  technologii
    používat při provádění činnosti v Oblasti;
(c) kdykoli  o  to  Podnik  požádá  a  je-li  to možné provést bez
    značných   nákladů  pro   kontrahenta,  nabýt  prostřednictvím
    vynutitelného kontraktu  od vlastníka zákonné  právo na převod
    jakékoli technologie, kterou  kontrahent používá při provádění
    činnosti v  Oblasti a která není  obecně dosažitelná na volném
    trhu,  na Podnik,  jestliže k  jejímu převodu  není kontrahent
    jinak oprávněn.  Jestliže existuje podstatný  korporační vztah
    mezi kontrahentem a vlastníkem technologie, pak těsnost tohoto
    vztahu a stupeň kontroly nebo vlivu jsou směrodatné pro určení
    toho, zda  byla učiněna veškerá  dostupná opatření pro  nabytí
    takového  práva. Vykonává-li  kontrahent účinnou  kontrolu nad
    vlastníkem, považuje  se nenabytí takového  zákonného práva od
    vlastníka za směrodatné pro  kvalifikaci kontrahenta u každého
    dalšího plánu práce navrženého ke schválení;
(d) usnadnit Podniku  na jeho žádost  nabytí jakékoli technologie,
    zahrnuté  do pododst.  (b), a  to na  základě licenčních  nebo
    jiných  vhodných  ujednání  a  za  spravedlivých  a  rozumných
    obchodních  ustanovení  a  podmínek,  které  se Podnik rozhodl
    sjednat přímo s vlastníkem technologie;
(e) učinit stejná  opatření, jaká jsou předepsána  v pododst. (a),
    (b),  (c)  a  (d),  ve  prospěch  rozvojového státu či skupiny
    rozvojových států,  která požádala o  kontrakt podle článku  9
    této Přílohy,  za předpokladu, že tato  opatření budou omezena
    na  těžbu  v  části  dílu  navrženého  kontrahentem,  jež byla
    vyhrazena podle  článku 8 této  Přílohy, a za  předpokladu, že
    činnost  podle  kontraktu,  o  niž  usiluje  rozvojový stát či
    skupina rozvojových států, nebude zahrnovat převod technologie
    třetímu státu nebo státním příslušníkům třetího státu. Závazek
    podle tohoto ustanovení platí ohledně kteréhokoli kontrahenta,
    jestliže Podnik o technologii  nepožádal nebo ji kontrahent na
    Podnik nepřevedl.

  4. Spory, které  se týkají závazků stanovených v  odst. 3, jakož
i jiných ustanovení kontraktů,  podléhají obligatornímu urovnávání
sporů v souladu s Částí XI,  a v případech porušení těchto závazků
je  možné nařídit  pozastavení nebo  ukončení platnosti  kontraktu
nebo uložit  peněžité sankce, jak  je stanoveno v  článku 18  této
Přílohy.  Spory  o  tom,  zda  nabídky  učiněné  kontrahentem jsou
v mezích   spravedlivých   a   rozumných   obchodních   ustanovení
a podmínek, může kterákoli z obou stran předložit závazné obchodní
arbitráži  v   souladu  s  Arbitrážními   pravidly  UNCITRAL  nebo
v souladu  s   jinými  arbitrážními  pravidly,   která  mohou  být
stanovena  v  pravidlech,  předpisech  a  postupech Úřadu. Bude-li
shledáno,   že  nabídka   učiněná  kontrahentem   není  v   mezích
spravedlivých  a  rozumných   obchodních  ustanovení  a  podmínek,
poskytne se kontrahentovi  45 dnů na revizi jeho  nabídky tak, aby
ji uvedl  do těchto mezí  dříve, než Úřad  učiní jakékoli opatření
v souladu s článkem 18 této Přílohy.

  5.  Není-li   Podnik  schopen  získat   vhodnou  technologii  za
spravedlivých  a rozumných  obchodních ustanovení  a podmínek tak,
aby mohl včas zahájit těžbu a zpracovávání nerostů z Oblasti, může
buď Rada, nebo Shromáždění svolat skupinu těch účastnických států,
které  provádějí   anebo  navrhly  subjekty   provádějící  činnost
v Oblasti,  a  jiných  účastnických   států,  které  mají  přístup
k takové  technologii. Tato  skupina se  společně poradí  a přijme
účinná  opatření  k  zajištění  toho,  že  tato  technologie  bude
poskytnuta  Podniku   za  spravedlivých  a   rozumných  obchodních
ustanovení a  podmínek. Každý takový  účastnický stát podnikne  za
tímto  účelem veškerá  dostupná opatření  v rámci  svého vlastního
právního systému.

  6. V případě společných podniků s Podnikem se převod technologie
provádí v souladu s ustanoveními ujednání o společném podniku.

  7. Závazky požadované v odst. 3 se zahrnují do každého kontraktu
na  provádění  činnosti  v  Oblasti  po  dobu  10  let po zahájení
komerční produkce Podnikem, a v této době se jich lze dovolat.

  8. Pro účely tohoto  článku "technologie" znamená specializované
vybavení a technické know-how, včetně příruček, návrhů, provozních
instrukcí, výcviku  a technických rad a  pomoci, jež jsou nezbytné
pro sestavení, údržbu a  provoz životaschopného systému, a zákonné
právo používat tyto složky k tomuto účelu na nevýlučném základě.

                              Článek 6
                     Schvalování plánů práce

  1. Šest  měsíců po vstupu  této Úmluvy v  platnost a poté  každý
čtvrtý měsíc přistoupí Úřad k posouzení předložených plánů práce.

  2.  Při  posuzování  žádosti  o  schválení  plánu práce ve formě
kontraktu Úřad nejdříve zjistí, zda:
(a) žadatel  dodržel  postup  stanovený   pro  žádosti  v  souladu
    s článkem  4 této  Přílohy a  zda se  Úřadu zavázal  a poskytl
    ujištění požadovaná v uvedeném  článku. V případech nedodržení
    tohoto postupu, anebo chybí-li  kterýkoli ze zmíněných závazků
    nebo  ujištění,  poskytne  se  žadateli  45  dnů na odstranění
    takových nedostatků;
(b) žadatel má nezbytnou kvalifikaci podle článku 4 této Přílohy.

  3.  Všechny předložené  plány práce  se vyřizují  v tom  pořadí,
v jakém  byly  obdrženy.  Předložené  plány  práce  musí dodržovat
a řídit  se  příslušnými  ustanoveními  této  Úmluvy  a  pravidly,
předpisy a postupy Úřadu, včetně  těch, které se týkají provozních
požadavků,  finančních příspěvků  a závazků  týkajících se převodu
technologie.   Jestliže  předložené   plány  práce   splňují  tyto
požadavky, Úřad je schválí za předpokladu, že odpovídají jednotným
a nediskriminačním   požadavkům   stanoveným   pravidly,  předpisy
a postupy Úřadu, ledaže:
(a) celý díl nebo jeho část uvedená v předloženém plánu práce jsou
    zahrnuty  do  dříve  schváleného  plánu  práce  nebo  do dříve
    předloženého návrhu  plánu práce, který Úřad  ještě s konečnou
    platností nevyřídil; nebo
(b) celý  díl nebo  jeho část  uvedená v  předloženém plánu  práce
    nebyl Úřadem schválen podle článku 162 odst. 2 (x);
(c) předložený plán  práce byl předložen  nebo navržen účastnickým
    státem, který již má:
     (i) plány práce  na průzkum a  těžbu polymetalických konkrecí
         v nevyhrazených  dílech,  které  by  společně s jakoukoli
         částí   dílu   uvedeného   v   předkládaném  plánu  práce
         přesahovaly co do rozlohy 30  % kruhové oblasti o rozsahu
       400 000 km2, která by měla  střed v jakékoli části Oblasti,
         které se týká předkládaný plán práce;
    (ii) plány práce  na průzkum a  těžbu polymetalických konkrecí
         v nevyhrazených  dílech, které  ve svém  úhrnu tvoří  2 %
         celé oblasti mořského dna,  která nebude Úřadem vyhrazena
         nebo neschválena pro těžbu podle článku 162 odst. 2 (x).
  4.     Za účelem kritéria obsaženého v odst. 3 (c) se plán práce
předložený  společenstvím  nebo  konsorciem  počítá  na  podílovém
základě  mezi  dotčenými  navrhujícími  účastnickými  státy  podle
článku  4 odst.  2 této  Přílohy. Úřad  může schválit  plány práce
spadající pod  odst. 3 (c), jestliže  stanoví, že takové schválení
nedovoluje   účastnickému   státu   nebo   osobám,  které  navrhl,
monopolizovat  provádění  činnosti  v  Oblasti  nebo  bránit jiným
účastnickým státům v činnosti v Oblasti.

  5.  Nehledě na  odst. 3  (a) může  Úřad po uplynutí prozatímního
období, jak  je stanoveno v  článku 151, přijmout  prostřednictvím
pravidel, předpisů  a postupů jiné  postupy a kritéria  slučitelné
s touto  Úmluvou pro  rozhodování  o  tom, kterým  žadatelům budou
schváleny plány práce v případech  výběru žadatelů o navržený díl.
Tyto  postupy   a  kritéria  zajistí  schválení   plánů  práce  na
spravedlivém a nediskriminačním základě.

                              Článek 7
              Výběr žadatelů o oprávnění k produkci

  1. Šest  měsíců po vstupu  této Úmluvy v  platnost a poté  každý
čtvrtý  měsíc  přistoupí  Úřad  k  posouzení  žádostí  o oprávnění
k produkci  předložených  v  bezprostředně  předcházejícím období.
Jestliže mohou být schváleny všechny takové žádosti bez překročení
omezení  produkce  nebo  porušení  závazků  Úřadu  podle komoditní
dohody nebo ujednání, jehož se  stal stranou tak, jak je stanoveno
v článku 151, vydá Úřad oprávnění, o které je žádán.

  2.  Tam,  kde  musí  být  mezi  žadateli  o oprávnění k produkci
proveden výběr  z důvodů omezení  produkce uvedených v  článku 151
odst. 2  až 7 nebo z  důvodu závazků Úřadu podle  komoditní dohody
nebo  ujednání,  jehož  se  stal  stranou  tak,  jak  je stanoveno
v článku 151  odst. 1, provede Úřad  výběr na základě objektivních
a nediskriminačních   kritérií  stanovených   v  jeho  pravidlech,
předpisech a postupech.

  3. Při používání odst. 2 dá Úřad přednost těm žadatelům, kteří:
(a) poskytují lepší  záruku plnění se zřetelem  na jejich finanční
    a technickou  kvalifikaci  a  jejich  plnění dříve schválených
    plánů práce, byly-li nějaké;
(b) s ohledem  na  to,  na  kdy  je  plánováno  zahájení produkce,
    poskytují perspektivu rychlejších finančních zisků Úřadu;
(c) již   vynaložili  nejvíce   zdrojů  a   úsilí  na  vyhledávání
    a průzkum.

  4.  Žadatelé,  kteří  nebyli  vybráni,  mají  přednost v dalších
obdobích, dokud neobdrží oprávnění k produkci.

  5. Výběr se provádí se  zřetelem na potřebu zlepšit možnosti pro
všechny účastnické státy, nehledě  na jejich sociální a ekonomické
zřízení nebo geografickou polohu tak, aby se zamezilo diskriminaci
vůči  kterémukoli  státu  nebo  zřízení  při  účasti  na  činnosti
v Oblasti a aby se zabránilo monopolizaci této činnosti.

  6. Žádosti o  oprávnění k produkci, pokud jde  o vyhrazené díly,
mají  přednost  vždy,  když  se  produkce  provádí na menším počtu
vyhrazených dílů než nevyhrazených.

  7. Rozhodnutí zmíněná v tomto  článku se učiní co nejrychleji po
uplynutí každého období.

                              Článek 8
                        Vyhrazování dílů

  Každá žádost, kromě žádostí předložených Podnikem nebo jakýmkoli
jiným subjektem  o vyhrazené díly,  musí pokrývat celý  díl, který
nemusí být  jedinou souvislou oblastí,  avšak musí být  dostatečně
velký  a  mít  dostatečnou   odhadnutou  tržní  hodnotu  tak,  aby
umožňoval   dvě   těžební   činnosti.   Žadatel  uvede  souřadnice
rozdělující  díl na  dvě části  se stejnou  odhadní tržní hodnotou
a předloží veškeré údaje, které získal, pokud jde o obě části. Bez
újmy  pravomocím  Úřadu  podle  článku  17  této  Přílohy se údaje
o polymetalických konkrecích, které se  mají předložit, mají týkat
mapování, vzorkování,  hustoty konkrecí a  obsahu kovů v  nich. Do
45 dnů  po obdržení těchto  údajů označí Úřad  část, která má  být
vyhrazena  pouze  pro  provádění  činnosti  Úřadem prostřednictvím
Podniku nebo  ve spojení s  rozvojovými státy. Toto  označení může
být odloženo  o dalších 45  dnů, jestliže Úřad  požádá nezávislého
experta, aby posoudil, zda  veškeré údaje požadované tímto článkem
byly předloženy.  Označený díl se stane  vyhrazeným dílem, jakmile
bude schválen plán práce pro nevyhrazený díl a podepsán kontrakt.

                              Článek 9
                  Činnost ve vyhrazených dílech

  1. Podniku  se dostane možnosti  rozhodnout se, zda  má v úmyslu
provádět činnost  v každém vyhrazeném  dílu. Toto rozhodnutí  může
být učiněno  kdykoli, pokud Úřad neobdrží  oznámení podle odst. 4;
v takovém případě  se Podnik rozhodne v  přiměřené době. Podnik se
může rozhodnout  těžit v těchto  dílech prostřednictvím společných
podniků s dotčeným státem nebo subjektem.

  2.  Podnik  může  uzavírat  kontrakty  na  provádění  části  své
činnosti v souladu s článkem  12 Přílohy IV. Může rovněž vstupovat
do  společných podniků  na provádění  této činnosti  s kterýmikoli
subjekty,  které si  přejí a  podle článku  153 odst.  2 (b)  jsou
oprávněny   takovou  činnost   provádět.  Při   posuzování  těchto
společných podniků  nabídne Podnik účastnickým  státům, které jsou
rozvojovými státy, a jejich státním příslušníkům možnost efektivní
účasti.

  3.  Úřad  může  ve  svých  pravidlech,  předpisech  a  postupech
stanovit  věcné a  procedurální  požadavky  a podmínky,  pokud jde
o tyto kontrakty a společné podniky.

  4.  Každý  účastnický  stát,  který  je  rozvojovým státem; nebo
jakákoli  fyzická či  právnická osoba,  která byla  navržena a  je
účinně kontrolována  tímto nebo jiným rozvojovým  státem, který je
kvalifikovaným  žadatelem;  nebo  jakákoli  skupina  takových výše
uvedených subjektů; může Úřadu oznámit, že si přeje předložit plán
práce podle článku 6 této Přílohy, pokud jde o vyhrazený díl. Plán
práce  bude  posouzen,  jestliže  se  Podnik  v  souladu s odst. 1
rozhodne, že nemá v úmyslu provádět činnost v tomto díle.

                              Článek 10
                Přednost a priorita mezi žadateli

  Provozovatel, který  má schválený plán práce  pouze pro průzkum,
jak je stanoveno v článku 3  odst. 4 (c) této Přílohy, má přednost
a prioritu  mezi  žadateli  o  plán  práce  pro  těžbu,  pokud jde
o stejný díl a zdroje. Avšak  tato přednost nebo priorita může být
odňata, jestliže plnění provozovatele nebylo uspokojivé.

                              Článek 11
                        Společná ujednání

  1. Kontrakty mohou obsahovat  ustanovení o společných ujednáních
mezi kontrahentem  a Úřadem prostřednictvím  Podniku, a to  formou
společných  podniků  nebo  účasti  na  produkci,  jakož  i  formou
jakýchkoli jiných společných ujednání,  které mají stejnou ochranu
proti  revizi,  pozastavení  nebo  ukončení  platnosti, jakou mají
kontrakty s Úřadem.

  2. Kontrahenti,  kteří vstupují do  takových společných ujednání
s Podnikem, mohou  být finančně stimulováni tak,  jak je stanoveno
v článku 13 této Přílohy.

  3.  Společníci  Podniku  ve  společných  podnicích odpovídají za
platby požadované  článkem 13 této Přílohy  v rozsahu svého podílu
na těchto společných podnicích, s výjimkou finančních stimulů, jak
je v onom článku stanoveno.

                              Článek 12
                   Činnost prováděná Podnikem

  1. Činnost  v Oblasti prováděná Podnikem  podle článku 153 odst.
2 (a)  je  upravena  ustanoveními  Části  XI,  pravidly,  předpisy
a postupy Úřadu a jeho příslušnými rozhodnutími.

  2. Každý plán práce předložený  Podnikem musí být doložen důkazy
potvrzujícími jeho finanční a technické možnosti.

                              Článek 13
                  Finanční ustanovení kontraktů

  1.  Při přijímání  pravidel,  předpisů  a postupů  týkajících se
finančních ustanovení  kontraktů mezi Úřadem  a subjekty uvedenými
v článku 153  odst. 2 (b)  a při sjednávání  finančních ustanovení
v souladu  s Částí  XI a   v souladu  s těmito  pravidly, předpisy
a postupy se bude Úřad řídit těmito cíli:
(a) zajistit optimální příjmy Úřadu ze zisku z komerční produkce;
(b) přilákat   investice  a   technologii  pro   průzkum  a  těžbu
    v Oblasti;
(c) zajistit rovnost  finančního zacházení a  srovnatelné finanční
    závazky pro kontrahenty;
(d) stimulovat    na   jednotném    a   nediskriminačním   základě
    kontrahenty,  aby  uzavírali   společná  ujednání  s  Podnikem
    a s  rozvojovými   státy  nebo  jejich   státními  příslušníky
    a podporovali  tak  převod  technologie  výše  uvedeným  a aby
    podpořili výcvik personálu Úřadu a rozvojových států;
(e) umožnit Podniku  účinně se zapojovat  do těžby na  mořském dně
    současně se subjekty uvedenými v článku 153 odst. 2 (b); a
(f) zajistit, aby finanční stimulování  kontrahentů podle odst. 14
    nebo  podle   ustanovení  kontraktů  revidovaných   v  souladu
    s článkem 19 této Přílohy nebo podle ustanovení článku 11 této
    Přílohy, pokud  jde o společné  podniky, nevyústily v  podporu
    kontrahentů tak, aby se jim dostávalo soutěžní výhody v poměru
    k vnitrozemským těžařům.

  2. Vybírá  se poplatek na správní  náklady na zpracování žádosti
o schválení plánu  práce ve formě kontraktu,  který je stanoven ve
výši  500 000  USD na  žádost.  Rada  přezkoumá čas  od času  výši
poplatku, aby zajistila, že tento poplatek pokryje všechny vzniklé
správní náklady. Jestliže správní  náklady vzniklé na straně Úřadu
při zpracování  žádosti budou menší než  stanovený poplatek, vrátí
Úřad rozdíl žadateli.

  3. Kontrahent platí  roční stanovený poplatek 1 000  000 USD ode
dne vstupu  kontraktu v platnost.  Bude-li schválený den  zahájení
tržní  produkce  odložen,  protože  vydání  oprávnění  k  produkci
v souladu  s  článkem  151  bylo  zpožděno,  bude  roční stanovený
poplatek po  dobu odkladu suspendován.  Ode dne zahájení  komerční
produkce  platí  kontrahent  buď  dávky  z  produkce,  nebo  roční
stanovený poplatek podle toho, který z nich je větší.

  4. Do roka od zahájení komerční produkce si kontrahent v souladu
s odst. 3 zvolí svůj finanční příspěvek Úřadu buď:
(a) placením dávky z produkce; nebo
(b) placením kombinace dávky z produkce a podílu z čistého zisku.

  5. (a) Jestliže  si  kontrahent  zvolí  svůj  finanční příspěvek
         Úřadu formou  placení pouze dávky z  produkce, stanoví se
         tato dávka procentuálně z tržní hodnoty zpracovaných kovů
         produkovaných z dílu, na  nějž se vztahuje kontrakt. Toto
         procento se stanoví takto:
          (i) od 1. do 10. roku komerční produkce ............ 5 %
         (ii) od 11. roku do ukončení komerční produkce ..... 12 %.
     (b) Uvedená tržní hodnota  je výsledkem množství zpracovaných
         kovů produkovaných z  polymetalických konkrecí vytěžených
         z dílu, na nějž se vztahuje  kontrakt, a průměrné ceny za
         tyto  kovy  v  příslušném  účetním  roce,  jak  je určeno
         v odst. 7 a 8.

  6. Jestliže  si kontrahent zvolí  svůj finanční příspěvek  Úřadu
formou  placení  kombinace  dávky  z  produkce  a podílu z čistého
zisku, stanoví se platby takto:
(a) Dávka z  produkce se stanoví  procentuálně z komerční  hodnoty
    určené  v   souladu  s  pododst.  (b)   ze  zpracovaných  kovů
    produkovaných z polymetalických konkrecí vytěžených z dílu, na
    nějž se vztahuje kontrakt. Toto procento se stanoví takto:
     (i) první období komerční produkce .......... 2 %
    (ii) druhé období komerční produkce .......... 4 %.
    Jestliže v  druhém období komerční produkce,  jak je stanoveno
    v pododst. (d), návratnost investic v kterémkoli účetním roce,
    jak je  stanoveno v pododst. (m),  klesne pod 15 %  v důsledku
    placení čtyřprocentní  dávky z produkce, činí  v tomto účetním
    roce dávka z produkce 2 % namísto 4 %.
(b) Uvedená tržní hodnota je  výsledkem množství zpracovaných kovů
    produkovaných z polymetalických konkrecí vytěžených z dílu, na
    nějž  se  vztahuje  kontrakt,  a  průměrné  ceny  za tyto kovy
    v příslušném účetním roce, jak je stanoveno v odst. 7 a 8.
(c) (i) Podíl  Úřadu  na  čistém  zisku  se  odvozuje  z  té části
        kontrahentova  čistého zisku,  které bylo  dosaženo těžbou
        zdrojů z dílu, na nějž se vztahuje kontrakt a jenž se dále
        uvádí jako dosažený čistý zisk.
   (ii) Podíl Úřadu na dosaženém čistém zisku se stanoví v souladu
        s tímto přírůstkovým schématem:

Část dosaženého čistého zisku             Podíl Úřadu
                                - v 1. období:  - ve 2. období:
Část představující návratnost
investic, jež je větší než 0 %,
ale menší než 10 %: .................. 35 % ......... 40 %
Část představující návratnost
investic, jež je 10 % nebo více,
ale méně než 20 %: ................... 42,5 % ....... 50 %
Část představující návratnost
investic, jež je 20 % nebo
více ................................. 50 % ......... 70 %.

 (d) (i) První  období komerční  produkce uvedené  v pododst.  (a)
         a (c)  začíná  v  prvním  účetním  roce komerční produkce
         a končí v  účetním roce, ve  kterém kontrahentovy náklady
         na vývoj  s úrokem na jejich  nenávratnou část budou plně
         uhrazeny  jeho  čistým  ziskem,   jak  je  níže  uvedeno.
         V prvním účetním roce, v  němž vzniknou náklady na vývoj,
         se náklady  na vývoj rovnají  nákladům na vývoj  sníženým
         o čistý zisk  v tomto roce. V  každém dalším účetním roce
         se  nenávratné  náklady   na  vývoj  rovnají  nenávratným
         nákladům  na  vývoj  z  konce  předchozího  účetního roku
         zvýšeným o úroky z nich ve výši 10 % ročně a o náklady na
         vývoj   vzniklé  v   běžném  účetním   roce  a   sníženým
         o kontrahentův čistý  zisk v běžném  účetním roce. Účetní
         rok,  ve kterém  se  nenávratné  náklady na  vývoj poprvé
         rovnají   nule,  je   účetním  rokem,   ve  kterém   jsou
         kontrahentovy  náklady  na  vývoj   s  úrokem  na  jejich
         nenávratnou  část  plně   obnoveny  jeho  čistým  ziskem.
         Kontrahentův  čistý zisk  v kterémkoli  účetním roce činí
         jeho  hrubý  zisk  snížený  o  provozní  náklady a o jeho
         platby Úřadu podle pododst. (c);
    (ii) Druhé období  komerční produkce se zahájí  v účetním roce
         po  ukončení  prvního  období  komerční  produkce  a bude
         pokračovat do ukončení kontraktu.
 (e) "Dosažený čistý  zisk" znamená produkt  kontrahentova čistého
     zisku  a  poměr  nákladů  na  vývoj  v  těžebním  sektoru  ke
     kontrahentovým  nákladům  na  vývoj.  Jestliže  se kontrahent
     zabývá těžbou, přepravou  polymetalických konkrecí a produkcí
     především  tří  zpracovávaných  kovů,   a  to  kobaltu,  mědi
     a niklu, není  výše dosahovaného čistého  zisku  menší než 25
     % kontrahentova  čistého zisku.  S výjimkou  pododst. (n)  ve
     všech ostatních  případech včetně případů,  kdy se kontrahent
     zabývá těžbou, přepravou  polymetalických konkrecí a produkcí
     především  čtyř  zpracovávaných  kovů,  a  to  kobaltu, mědi,
     manganu a niklu, může Úřad prostřednictvím pravidel, předpisů
     a postupů stanovit  nejnižší úrovně, které  mají stejný vztah
     ke každému  případu, jako 25%  nejnižší úroveň v  případě tří
     kovů.
 (f) "Čistý  zisk  kontrahenta"  znamená  kontrahentův  hrubý zisk
     snížený o  jeho provozní náklady a  o návratnost jeho nákladů
     na vývoj, jak je stanoveno v pododst. (j).
 (g) (i) Jestliže   se   kontrahent   zabývá   těžbou,   přepravou
         polymetalických konkrecí a  produkcí zpracovávaných kovů,
         "kontrahentův hrubý zisk" znamená  hrubé příjmy z prodeje
         zpracovávaných kovů a jakékoli další hotovosti, které lze
         rozumně  považovat za  dosažené provozem  podle kontraktu
         v souladu  s  finančními  pravidly,  předpisy  a  postupy
         Úřadu.
    (ii) Ve  všech případech  kromě případů  vymezených v pododst.
         (g)(i) a (n)(iii) znamená "kontrahentův hrubý zisk" hrubé
         příjmy z prodeje  polozpracovaných kovů z polymetalických
         konkrecí  vytěžených   z  dílu,  na   který  se  vztahuje
         kontrakt, a  jakékoli další hotovosti,  které lze rozumně
         považovat za dosažené provozem podle kontraktu, v souladu
         s finančními pravidly, předpisy a postupy Úřadu.
 (h) "Kontrahentovy náklady na vývoj" znamenají:
   (i) veškeré  výdaje vzniklé  před zahájením  komerční produkce,
       které se přímo týkají vývoje těžební kapacity dílu, na nějž
       se  vztahuje kontrakt,  a operací  s tím  souvisejících; na
       provoz  podle kontraktu  ve všech  případech kromě  případů
       vymezených v  pododst. (n), v  souladu s obecně  uznávanými
       účetními  zásadami, mimo  jiné včetně  nákladů na  strojový
       park,  vybavení,  lodě,  zpracovatelský  podnik,  výstavbu,
       budovy, pozemek, silnice, vyhledávání  a průzkum v dílu, na
       nějž se vztahuje kontrakt,  výzkum a vývoj, úroky, potřebné
       nájmy, licence a poplatky; a
  (ii) podobné   výdaje,  jako   jsou  ty,   které  jsou   uvedeny
       v předchozím  bodu   (i),  vzniklé  po   zahájení  komerční
       produkce a  nezbytné pro provádění plánu  práce, s výjimkou
       výdajů, které lze přičíst k provozním nákladům.
 (i) Výtěžek z  nakládání s kapitálovými aktivy  a z tržní hodnoty
     těchto  kapitálových aktiv,  která již  nejsou  potřebná  pro
     provoz  podle kontraktu  a  která  nebyla prodána,  se odečte
     z kontrahentových nákladů na vývoj v příslušném účetním roce.
     Překročí-li  tyto odečtené  položky kontrahentovy  náklady na
     vývoj, přičte se přebytek ke kontrahentovu hrubému zisku.
 (j) Kontrahentovy  náklady  na   vývoj  vzniklé  před  zakončením
     komerční  produkce uvedené  v pod-odst.  (h)(i) a  (n)(iv) se
     hradí  deseti  stejnými  ročními  splátkami  ode dne zahájení
     komerční produkce. Kontrahentovy náklady  na vývoj vzniklé po
     zahájení  komerční   produkce  uvedené  v   pododst.  (h)(ii)
     a (n)(iv) se hradí nejvýše  deseti stejnými ročními splátkami
     tak, aby  byla zajištěna jejich úplná  návratnost do ukončení
     kontraktu.
 (k) "Kontrahentovy  provozní  náklady"  znamenají  veškeré výdaje
     vzniklé  po zahájení  komerční produkce  při provozu  těžební
     kapacity dílu, na nějž se  vztahuje kontrakt, a při operacích
     s tím  souvisejících; při  provozu podle  kontraktu v souladu
     s obecně  uznávanými  účetními  zásadami,  mimo  jiné  včetně
     stanoveného  ročního  poplatku  nebo  dávky  z produkce podle
     toho,  co  je  vyšší,  výdajů  na  mzdy, platy, zaměstnanecké
     výhody, materiál, služby, přepravy, zpracovatelské a odbytové
     náklady,   úroky,  užitkovou   hodnotu,  uchovávání  mořského
     prostředí, režijní  a správní náklady přímo  se vztahující na
     provoz  podle  kontraktu  a  veškeré  čisté  provozní  ztráty
     převedené  dopředu  či  zpět,  jak  je  níže  uvedeno.  Čisté
     provozní ztráty  mohou být převedeny  dopředu na dva  po sobě
     jdoucí roky  kromě posledních dvou  let kontraktu, kdy  mohou
     být převedeny zpět na předcházející dva roky.
 (l) V případě,   že  se   kontrahent  zabývá   těžbou,  přepravou
     polymetalických    konkrecí     a    produkcí    zpracovaných
     a polozpracovaných   kovů,   znamenají   "náklady   na  vývoj
     těžebního sektoru" tu část  kontrahentových nákladů na vývoj,
     která se přímo týká těžby zdrojů  z dílu, na nějž se vztahuje
     kontrakt,  v souladu  s obecně  uznávanými účetními  zásadami
     a s finančními pravidly, předpisy  a postupy Úřadu, mimo jiné
     včetně  poplatku  za  žádost,  ročního  stanoveného  poplatku
     a tam, kde je to použitelné, nákladů na vyhledávání a průzkum
     v dílu,  na nějž  se  vztahuje  kontrakt, a  části výzkumných
     a vývojových nákladů.
 (m) "Návratnost investic" znamená v kterémkoli účetním roce poměr
     čistého  zisku v  tomto roce  k nákladům  na vývoj  těžebního
     sektoru. Náklady na vývoj  těžebního sektoru pro účely tohoto
     pododstavce  zahrnují výdaje  na nové  nebo náhradní vybavení
     v těžebním sektoru  snížené o původní  náklady na nahrazované
     vybavení.
 (n) Jestliže se kontrahent zabývá pouze těžbou:
   (i) "dosažený čistý zisk" znamená celý kontrahentův čistý zisk;
  (ii) "kontrahentův čistý zisk" je  shodný s vymezením v pododst.
       (f);
 (iii) "kontrahentův  hrubý zisk"  znamená hrubé  příjmy z prodeje
       polymetalických konkrecí a jakoukoli další hotovost, kterou
       lze rozumně považovat za dosaženou provozem podle kontraktu
       v souladu s finančními pravidly, předpisy a postupy Úřadu;
  (iv) "kontrahentovy náklady  na vývoj" znamenají  veškeré výdaje
       vzniklé před zahájením komerční  produkce, jak je stanoveno
       v pododst.  (h)(i), a  veškeré výdaje  vzniklé po  zahájení
       komerční produkce, jak je uvedeno v pododst. (h)(ii), které
       se přímo  týkají těžby zdrojů  z dílu, na  nějž se vztahuje
       kontrakt, v souladu s obecně uznávanými účetními zásadami;
   (v) "kontrahentovy  provozní  náklady"  znamenají kontrahentovy
       provozní náklady,  jak je uvedeno v  pododst. (k), které se
       přímo  týkají  těžby  zdrojů  z  dílu,  na nějž se vztahuje
       kontrakt, v souladu s obecně uznávanými účetními zásadami;
  (vi) "návratnost  investic"  znamená  v  kterémkoli účetním roce
       poměr   kontrahentova  čistého   zisku  v   tomto  roce  ke
       kontrahentovým nákladům na vývoj.  Pro účely výpočtu tohoto
       poměru  kontrahentovy náklady  na vývoj  zahrnují výdaje na
       nové nebo  náhradní vybavení snížené  o původní náklady  na
       nahrazované vybavení.
 (o) Náklady uvedené  v pododst. (h),  (k), (l) a  (n) týkající se
     úroků  placených kontrahentem  jsou povoleny  v té  míře a za
     okolností,  ve  kterých  Úřad  podle  článku  4  odst. 1 této
     Přílohy  schválí poměr  aktiv a  pasiv a  úrokové sazby  jako
     přiměřené se zřetelem ke stávající obchodní praxi.
 (p) Náklady  uvedené  v  tomto  odstavci  nelze  vykládat tak, že
     zahrnují  platby  daní  z  příjmu  společností  nebo  podobné
     poplatky vybírané státy, pokud jde o provoz kontrahenta.

  7. (a) "Zpracované kovy"  uvedené v odst.  5 a 6  znamenají kovy
         v nejsurovější  formě,  ve  které   se  s  nimi  obyčejně
         obchoduje na  mezinárodních termínových trzích.  Za tímto
         účelem  Úřad ve  svých finančních  pravidlech, předpisech
         a postupech konkretizuje  příslušný mezinárodní termínový
         trh.  Pokud  jde  o  kovy,  s  nimiž  se  neobchoduje  na
         termínových  trzích,  "zpracované  kovy"  znamenají  kovy
         v nejsurovější  formě,  ve  které   se  s  nimi  obyčejně
         obchoduje při reprezentativních termínových obchodech.
     (b) Jestliže Úřad nemůže jinak stanovit množství zpracovaných
         kovů produkovaných z  polymetalických konkrecí vytěžených
         z dílu,  na nějž  se  vztahuje  kontrakt, jak  je uvedeno
         v odst.  5(b) a  6(b), stanoví  se množství  podle obsahu
         kovu  v  konkrecích   podle  koeficientu  kovu  získaného
         zpracováním a podle jiných příslušných faktorů, v souladu
         s pravidly, předpisy a postupy Úřadu  a ve shodě s obecně
         uznávanými účetními zásadami.

  8. Jestliže    některý    mezinárodní     termínový    trh    je
reprezentativním   cenovým   mechanismem   pro   zpracované  kovy,
polymetalické konkrece  a polozpracované kovy  z konkrecí, použije
se průměrné ceny z tohoto  trhu. Ve všech ostatních případech Úřad
po  poradě  s  kontrahentem   stanoví  přiměřenou  cenu  uvedených
produktů v souladu s odst. 9.

  9. (a) Veškeré  náklady,   výdaje,  zisk  a   příjmy  a  všechna
         stanovení  ceny a  hodnoty  uvedené  v tomto  článku jsou
         výsledkem volného trhu  nebo termínových obchodů. Není-li
         jich, stanoví je po poradě  s kontrahentem Úřad tak, jako
         kdyby  byly  výsledkem   volného  trhu  nebo  termínových
         obchodů,  se  zřetelem  na  příslušné  obchody  na jiných
         trzích.
     (b) Aby  se zajistilo  dodržování a  vynutitelnost ustanovení
         tohoto  odstavce,  řídí  se  Úřad  zásadami pro termínové
         obchody a  jejich výkladem, přijatými  Komisí Hospodářské
         a sociální rady OSN  pro nadnárodní společnosti, Skupinou
         expertů pro daňové smlouvy mezi rozvojovými a rozvinutými
         zeměmi,   jakož  i   jinými  mezinárodními  organizacemi,
         a stanoví  ve  svých  pravidlech,  předpisech a postupech
         jednotná   a  mezinárodně   přijatelná  účetní   pravidla
         a postupy, jakož  i způsoby výběru  pro Úřad přijatelných
         autorizovaných  nezávislých  účetních  kontrahentem, a to
         za   účelem  kontroly   dodržování  uvedených   pravidel,
         předpisů a postupů.

  10. V  souladu s finančními  pravidly, předpisy a  postupy Úřadu
poskytne kontrahent účetním takové finanční údaje, které potřebují
k tomu, aby určili, že tento článek je dodržován.

  11.  Veškeré  náklady,  výdaje,  zisk  a  příjmy  a všechny ceny
a hodnoty  zmíněné v  tomto článku  se stanoví  v souladu s obecně
uznávanými  účetními zásadami  a s  finančními pravidly,  předpisy
a postupy Úřadu.

  12.  Platby  Úřadu  podle  odst.  5  a  6  se provádějí ve volně
směnitelných  měnách   anebo  měnách,  jež   jsou  volně  dostupné
a efektivně použitelné na hlavních zahraničních devizových trzích,
nebo podle volby kontrahenta  v ekvivalentech zpracovaných kovů za
tržní hodnotu.  Tržní hodnota se  stanoví v souladu  s odst. 5(b).
Volně  směnitelné měny  a měny,  jež jsou  volně dostupné a účinně
použitelné   na  hlavních   zahraničních  devizových   trzích,  se
v souladu  s   převládající  měnovou  praxí   určí  v  pravidlech,
předpisech a postupech Úřadu.

  13.  Veškeré  finanční  závazky  kontrahenta  vůči  Úřadu, jakož
i všechny poplatky, náklady, výdaje, zisk a příjmy uvedené v tomto
článku se upraví tak, že  budou vyjádřeny v konstantních hodnotách
v poměru k základnímu roku.

  14.  Úřad může  se zřetelem  na jakákoli  doporučení Komise  pro
hospodářské  plánování  a  Právní   a  technické  komise  přijímat
pravidla,    předpisy   a    postupy   stanovící    na   jednotném
a nediskriminačním základě stimuly pro kontrahenty k dosažení cílů
stanovených v odst. 1.

  15.  V případě  sporu mezi  Úřadem a  kontrahentem o výklad nebo
použití finančních  ustanovení kontraktu kterákoli  ze stran sporu
může  předložit  spor  závazné  obchodní  arbitráži,  pokud se obě
strany  nedohodnou  urovnat  spor   jinými  prostředky  v  souladu
s článkem 188 odst. 2.

                              Článek 14
                         Předávání údajů

  1. V  souladu s pravidly, předpisy  a postupy Úřadu a  v souladu
s ustanoveními a podmínkami plánu práce předává provozovatel Úřadu
v intervalech  stanovených   Úřadem  veškeré  údaje,   které  jsou
nezbytné  a  důležité  k  efektivnímu  výkonu  pravomocí  a funkcí
hlavních orgánů Úřadu,  pokud jde o díl, na  nějž se vztahuje plán
práce.

  2.  Předané údaje  majetkového charakteru  týkající se  dílu, na
nějž  se vztahuje  plán práce,  mohou být  použity pouze pro účely
stanovené tímto článkem. Údaje,  které jsou nezbytné pro stanovení
pravidel, předpisů a postupů  Úřadu týkajících se ochrany mořského
prostředí a bezpečnosti plavby, se nepovažují za údaje majetkového
charakteru.

  3.  Údaje  majetkového  charakteru  předané  Úřadu  prospektory,
žadateli o  kontrakt či kontrahenty nesmí  Úřad poskytnout Podniku
nebo komukoli  vně Úřadu; avšak  údaje o vyhrazených  dílech mohou
být  Podniku  poskytnuty.  Takové  údaje  předané takovými osobami
Podniku nesmí Podnik poskytnout Úřadu nebo komukoli vně Úřadu.

                              Článek 15
                       Výcvikové programy

  Kontrahent sestaví praktické programy pro výcvik personálu Úřadu
a rozvojových  států, včetně  účasti tohoto  personálu na  veškeré
činnosti  v  Oblasti,  která  je  předmětem  kontraktu  v  souladu
s článkem 144 odst. 2.

                              Článek 16
                Výlučné právo na průzkum a těžbu

  Podle  Části  XI  a  podle  svých  pravidel,  předpisů a postupů
stanovených  Úřadem  udělí  Uřad  provozovateli  výlučné  právo na
průzkum a těžbu  v dílu, na který se  vztahuje plán práce týkající
se  určité kategorie  zdrojů, a  zajistí, aby  žádný jiný  subjekt
neprováděl činnost  týkající se jiné  kategorie zdrojů ve  stejném
dílu způsobem, který by  mohl zasahovat do činnosti provozovatele.
Provozovatel má jistotu držby v souladu s článkem 153 odst. 6.

                              Článek 17
               Pravidla, předpisy a postupy Úřadu

  1. Úřad  přijme a jednotně použije  pravidla, předpisy a postupy
v souladu s  článkem 160 odst.  2 (f) (ii)  a s článkem  162 odst.
2(o)(ii) pro výkon svých funkcí  stanovených v Části XI, mimo jiné
v těchto záležitostech:
(a) správní  postupy  týkající  se  vyhledávání,  průzkumu a těžby
    v Oblasti;
(b) provoz:
      (i) rozsah dílu;
     (ii) délka provozu;
    (iii) požadavky na plnění včetně ujištění podle článku 4 odst.
          6(c) této Přílohy;
     (iv) kategorie zdrojů;
      (v) zřeknutí se dílů;
     (vi) zprávy o průběhu prací;
    (vii) předkládání údajů;
   (viii) inspekce a dohled nad provozem;
     (iix) předcházení  zasahování  do   jiné  činnosti  v  mořském
          prostředí;
      (x) převod práv a závazků kontrahentem;
     (xi) postupy   pro  převod   technologie  rozvojovým   státům
          v souladu s článkem 144 a pro jejich přímou účast;
    (xii) těžební kritéria  a praxe, včetně těch,  které se týkají
          bezpečnosti   provozu,  zachovávání   zdrojů  a  ochrany
          mořského prostředí;
   (xiii) definice komerční produkce;
    (xiv) kvalifikační kritéria pro žadatele.
(c) finanční záležitosti:
      (i) vytvoření  jednotných  a  nediskriminačních  nákladových
          a účetních pravidel, jakož i metody výběru auditorů;
     (ii) rozdělení zisku z provozu;
    (iii) stimuly uvedené v článku 13 této Přílohy;
(d) provádění  rozhodnutí  učiněných  podle  článku  151  odst. 10
    a podle článku 164 odst. 2 (d).

  2. Pravidla,  předpisy a postupy týkající  se následujících bodů
musí plně vyjadřovat níže uvedená objektivní kritéria:
(a) Rozsah dílů:
    Úřad stanoví  přiměřený rozsah dílů  pro průzkum, které  mohou
    být  dvakrát  větší  než  díly  pro  těžbu,  aby  tak  umožnil
    intenzivní průzkumné  práce. Rozsah dílu  se vypočte tak,  aby
    vyhovoval požadavkům článku 8 této Přílohy o vyhrazování dílů,
    jakož  i  produkčním  požadavkům  slučitelným  s  článkem  151
    v souladu  s ustanoveními  kontraktu, se  zřetelem na dosažený
    stav technologie těžby na mořském dnu a na příslušnou přírodní
    charakteristiku dílu. Díly nesmí být  ani menší ani větší, než
    je nutné k dosažení tohoto účelu.
(b) Délka provozu:
      (i) vyhledávání se provádí bez časového omezení;
     (ii) průzkum  by  měl  být  dostatečně  dlouhý  tak,  aby  se
          umožnilo  získat  důkladný  přehled  o  konkrétním dílu,
          návrhy  a konstrukci  těžebního zařízení  pro tento díl,
          návrhy a konstrukci  malých a středních zpracovatelských
          závodů  za účelem  ověření těžebních  a zpracovatelských
          systémů;
    (iii) délka  těžby   by  se  měla   vztahovat  na  ekonomickou
          životnost  těžebního  projektu,  se  zřetelem  na takové
          faktory,  jako  je  vyčerpání  rudných zdrojů, životnost
          těžebního   zařízení   a   zpracovatelských   prostředků
          a komerční  schůdnost.  Těžba  by  měla  být  dostatečně
          dlouhá tak,  aby umožnila komerční těžbu  zdrojů z dílu,
          a měla by  zahrnovat přiměřenou časovou  lhůtu na stavbu
          těžebních a zpracovatelských systémů komerčního rozsahu,
          během  níž  by  se  neměla  vyžadovat komerční produkce.
          Celková  doba  těžby  by  však  měla  být též dostatečně
          krátká tak,  aby dala Úřadu  možnost pozměnit ustanovení
          a podmínky plánu  práce v době, kdy  usoudí, že obnovení
          je  v  souladu  s  pravidly,  předpisy  a postupy, které
          přijal po schválení plánu práce.
(c) Požadavky na plnění:
    Úřad vyžaduje,  aby v období  průzkumu provozovatel vynakládal
    pravidelné výdaje, jež jsou v  rozumném poměru k rozsahu dílu,
    na  nějž se  vztahuje plán   práce, a  výdaje, které  je možno
    očekávat  od  poctivého  provozovatele,   který  má  v  úmyslu
    začlenit   díl  do   komerční  produkce   v  časových   mezích
    stanovených Úřadem. Požadované výdaje  by neměly být stanoveny
    na tak  vysoké úrovni, která  by odradila možné  provozovatele
    s méně  nákladnou technologií,  než je  ta, která  se převážně
    používá.  Úřad stanoví  maximální časový  interval od završení
    etapy  průzkumu do  zahájení etapy  těžby tak,  aby se dosáhlo
    komerční produkce.  Při určování tohoto intervalu  by Úřad měl
    vzít    v    úvahu,    že    stavba    rozsáhlých    těžebních
    a zpracovatelských systémů  nemůže být zahájena,  dokud nebude
    ukončena etapa  průzkumu a zahájena etapa  těžby. Proto by měl
    interval na  začlenění dílu do komerční  produkce brát v úvahu
    dobu  nezbytnou  k  této  stavbě  po  završení  etapy průzkumu
    a rozumný  ohled  by  měl  být  brán  na nevyhnutelná zpoždění
    oproti  plánu stavby.  Jakmile se  dosáhne komerční  produkce,
    bude  Úřad  vyžadovat  od  provozovatele,  v  rozumných mezích
    a s  ohledem  na  všechny   příslušné  faktory,  aby  udržoval
    komerční produkci po dobu plánu práce.
(d) Kategorie zdrojů:
    Při určování  kategorií zdrojů, se zřetelem  na které může být
    schválen  plán  práce,  klade  Úřad  mimo  jiné  důraz na tyto
    skutečnosti:
     (i) že  některé zdroje  vyžadují použití  podobných těžebních
         metod; a
    (ii) že   některé  zdroje   mohou  být   těženy  současně  bez
         nežádoucího  vzájemného   zasahování  mezi  provozovateli
         těžícími různé v tomtéž dílu.
    Nic  v tomto  pododstavci nebrání  Úřadu, aby  neschválil plán
    práce na více  než jednu kategorii zdrojů v  tomtéž dílu témuž
    žadateli.
(e) Zřeknutí se dílů:
    Provozovatel má  právo kdykoli se bez  sankce zříci všech nebo
    části svých práv k dílu, na nějž se vztahuje plán práce.
(f) Ochrana mořského prostředí:
    Budou  vypracována  pravidla,  předpisy  a  postupy,  aby byla
    zajištěna  účinná ochrana  mořského prostředí  před škodlivými
    následky bezprostředně vyplývajícími z činnosti v Oblasti nebo
    ze zpracovávání nerostů vytěžených z těžebního místa na lodích
    bezprostředně  nad tímto  místem,  se  zřetelem na  rozsah, ve
    kterém   tyto   škodlivé   následky   bezprostředně  vyplývají
    z vrtání, bagrování, vzorkování a výkopů, jakož i ze shazování
    a vypouštění usazenin,  nečistot a jiných  odpadových látek do
    mořského prostředí.
(g) Komerční produkce:
    Komerční  produkce  se  považuje  za  zahájenou,  jestliže  se
    provozovatel  zabývá  trvalou  a  rozsáhlou  těžební činností,
    která vynáší  dostatečné množství materiálu, že  je zjevné, že
    hlavním cílem je rozsáhlá  produkce a nikoli produkce zaměřená
    na  získání  informací,  analýzu  nebo  zkoušky  vybavení nebo
    zařízení.

                              Článek 18
                             Sankce

  1.  Kontrahentova  práva  podle  dotčeného  kontraktu  mohou být
pozastavena nebo ukončena pouze v těchto případech:
(a) jestliže přes varování Úřadu provozovatel provádí svou činnost
    způsobem,  který   vede  k  vážnému,   trvalému  a  svévolnému
    porušování základních podmínek kontraktu, Části XI a pravidel,
    předpisů a postupů Úřadu; nebo
(b) jestliže kontrahent nesplnil konečné závazné rozhodnutí orgánu
    pro urovnávání sporů, který je v daném případě příslušný.

  2. V  případě porušení kontraktu,  na které se  nevztahuje odst.
1 (a), nebo  namísto pozastavení nebo  ukončení podle odst.  1 (a)
Úřad může  kontrahentovi uložit peněžité  sankce úměrné závažnosti
tohoto porušení.

  3. S výjimkou  mimořádných příkazů podle článku 162  odst. 2 (w)
Úřad nemůže vykonat rozhodnutí  o peněžitých sankcích, pozastavení
nebo  ukončení,  pokud  nebyla  kontrahentovi poskytnuta přiměřená
možnost  vyčerpat  právní  opravné  prostředky,  jichž může použít
podle Části XI, oddíl 5.

                              Článek 19
                        Revize kontraktu

  1. Jestliže  vznikly nebo je  pravděpodobné, že vzniknou  takové
okolnosti, které by podle názoru kterékoli strany učinily kontrakt
nerovnoprávným, neproveditelným anebo  by znemožnily dosažení cílů
stanovených v  kontraktu anebo v Části  XI, zahájí strany jednání,
aby jej odpovídajícím způsobem revidovaly.

  2. Každý kontrakt uzavřený v souladu  s článkem 153 odst. 3 může
být revidován jen se souhlasem stran.

                              Článek 20
                      Převod práv a závazků

  Práva  a závazky  vyplývající  z  kontraktu mohou  být převáděny
pouze  se  souhlasem  Úřadu  a  v  souladu  s  pravidly,  předpisy
a postupy  Úřadu. Úřad  neodmítne bezdůvodně  souhlas s  převodem,
jestliže   předpokládaný   nabyvatel    je   ve   všech   ohledech
kvalifikovaným  žadatelem,  převezme-li  veškeré  závazky převodce
a nezíská-li  převodem  plán  práce,  jehož  schválení je zakázáno
článkem 6 odst. 3 (c) této Přílohy.

                              Článek 21
                        Použitelné právo

  1. Kontrakt  se řídí ustanoveními  kontraktu, pravidly, předpisy
a postupy Úřadu,  Částí XI a jinými  pravidly mezinárodního práva,
která nejsou neslučitelná s touto Úmluvou.

  2. Jakékoli konečné rozhodnutí  vynesené soudem nebo tribunálem,
který má podle  této Úmluvy jurisdikci týkající se  práv a závazků
Úřadu a kontrahenta, je  vynutitelné na území každého účastnického
státu.

  3. Žádný  účastnický stát nemůže  uložit kontrahentovi podmínky,
které se  neslučují s ustanoveními Části  XI. Avšak použití státem
právních  předpisů  o  životním  prostředí  nebo  jiných  právních
předpisů, které  jsou přísnější než  pravidla, předpisy a  postupy
Úřadu stanovené podle  článku 17 odst. 2 (f)  této Přílohy, na jím
navržené  kontrahenty nebo  na lodi  plující pod  jeho vlajkou, se
nepovažuje za neslučitelné s Částí XI.

                              Článek 22
                           Odpovědnost

  Kontrahent nese odpovědnost za škodu vyplývající z protiprávního
chování při  provádění operací, přičemž se  vezmou v úvahu jednání
a opomenutí  Úřadu,  která  tomu   napomohla.  Podobně  nese  Úřad
odpovědnost  za  škodu  vyplývající  z  protiprávního  chování při
výkonu svých pravomocí a  funkcí, včetně porušení povinností podle
článku 168 odst. 2, přičemž se vezmou  v úvahu jednání a opomenutí
kontrahenta, která tomu napomohla. V každém případě se odpovědnost
vztahuje na skutečnou škodu.

                               Příl.IV
                         STATUT PODNIKU

                              Článek 1
                              Cíle

  1. Podnik je orgánem Úřadu, který  podle článku 153  odst. 2 (a)
přímo provádí  činnost v Oblasti,  jakož i přepravu,  zpracovávání
a odbyt nerostů vytěžených v Oblasti.

  2.  Při  uskutečňování  svých  cílů  a  při  výkonu svých funkcí
postupuje   Podnik   v   souladu   s   ustanoveními   této  Úmluvy
a s pravidly, předpisy a postupy Úřadu.

  3. Při  využívání zdrojů Oblasti podle  odst. 1 postupuje Podnik
v souladu se  zdravými komerčními zásadami,  s výhradou ustanovení
této Úmluvy.

                              Článek 2
                          Vztah k Úřadu

  1. Podle článku  170 jedná Podnik v souladu  s obecnými zásadami
vytyčenými Shromážděním a v souladu se směrnicemi Rady.

  2.  Podnik   požívá  autonomie  při   provádění  svých  operací,
s výhradou odst. 1.

  3. Nic  v této Úmluvě  nečiní Podnik odpovědným  za jednání nebo
závazky Úřadu a Úřad odpovědným za jednání nebo závazky Podniku.

                              Článek 3
                      Omezení odpovědnosti

  Bez újmy článku 11 odst. 3  této Přílohy žádný člen Úřadu nenese
odpovědnost  za činy  nebo závazky  Podniku pouze  z důvodu  svého
členství.

                              Článek 4
                        Struktura Podniku

  Podnik  má  Řídící  výbor,  generálního  ředitele a zaměstnance,
kteří jsou nezbytní k výkonu jeho funkcí.

                              Článek 5
                          Řídící výbor

  1.  Řídící  výbor  se  skládá  z  15 členů volených Shromážděním
v souladu  s článkem  160 odst.  2 (c).  Při volbě  členů Řídícího
výboru   se   bere   náležitý   ohled   na   zásadu  spravedlivého
geografického  zastoupení. Při  navrhování kandidátů  na volbu  do
Řídícího  výboru mají  členové Úřadu  na paměti  potřebu navrhnout
kandidáty nejvyšší  úrovně znalostí a s  kvalifikací v příslušných
oborech tak, aby byl zajištěn provoz a úspěch Podniku.

  2.  Členové  Řídícího  výboru  jsou  voleni  na  období čtyř let
a mohou  být  znovuzvoleni,  přičemž  se  bere  náležitý zřetel na
zásadu rotace členství.

  3.  Členové Řídícího  výboru zůstanou  ve svých  funkcích až  do
zvolení svých  nástupců. Jestliže se  uvolní místo člena  Řídícího
výboru, zvolí  Shromáždění v souladu  s článkem 160  odst. 2 písm.
(c) nového člena na zbytek volebního období jeho předchůdce.

  4.  Členové Řídícího  výboru  působí  ad personam.5)  Při výkonu
svých povinností  nežádají ani nepřijímají  pokyny od žádné  vlády
nebo  od  jakéhokoli  jiného   zdroje.  Členové  Úřadu  respektují
nezávislý charakter členů Řídícího výboru  a zdrží se všech pokusů
ovlivňovat kteréhokoli z nich při výkonu jeho povinností.

  5. Každému členu Řídícího výboru  se vyplácí odměna z prostředků
Podniku. Výši odměny stanoví Shromáždění na doporučení Rady.

  6.  Řídící  výbor  zpravidla  působí  v  hlavním  sídle  Podniku
a schází se tak často, jak to vyžaduje činnost Podniku.

  7. Dvě třetiny členů Řídícího výboru tvoří kvórum.

  8.  Každý člen  Řídícího výboru  má jeden  hlas. Všechny otázky,
kterými se Řídící výbor zabývá,  se rozhodují většinou hlasů členů
Řídícího výboru. Člen se zdrží hlasování o otázce, která se dotýká
jeho zájmů.

  9. Každý člen Úřadu může požádat Řídící výbor o informaci, která
se zvláště  dotýká jeho zájmů.  Řídící výbor se  vynasnaží takovou
informaci poskytnout.

                              Článek 6
                       Pravomoci a funkce

  Řídící výbor řídí provoz Podniku.  V souladu s ustanoveními této
Úmluvy  vykonává Řídící  výbor  pravomoci  nezbytné k  plnění cílů
Podniku, včetně:
(a) volby předsedy z řad svých členů;
(b) přijímání svého jednacího řádu;
(c) sestavování a předkládání formálních  psaných plánů prací Radě
    v souladu s článkem 153 odst. 3 a s článkem 162 odst. 2 (j);
(d) vypracovávání  plánů práce  a programů  při provádění činnosti
    zmíněné v článku 170;
(e) přípravy  a předkládání  žádostí Radě  o oprávnění  k produkci
    v souladu s článkem 151 odst. 2 až 7;
(f) zmocňování   k   jednání   o   získávání  technologie,  včetně
    technologie  stanovené  v  článku  5  odst.  3  (a), (c) a (d)
    Přílohy III, a schvalování výsledků takových jednání;
(g) stanovení  podmínek  a  zmocňování   k  jednání  o  společných
    podnicích  a o  jiných formách  společných ujednání  zmíněných
    v článcích 9 a 11 Přílohy  III a schvalování výsledků takových
    jednání;
(h) doporučování Shromáždění,  jaká část čistého  zisku Podniku má
    být ponechána jako rezerva v souladu s článkem 160 odst. 2 (f)
    a s článkem 10 této Přílohy;
(i) schvalování ročního rozpočtu Podniku;
(j) zmocňování k obstarání  zboží a služeb v souladu  s článkem 12
    odst. 3 této Přílohy;
(k) předkládání  výroční zprávy  Radě v  souladu s  článkem 9 této
    Přílohy;
(l) předkládání  Radě  a   jejím  prostřednictvím  Shromáždění  ke
    schválení  návrhů pravidel  týkajících se  organizace, řízení,
    jmenování  a  propouštění   zaměstnanců  Podniku  a  přijímání
    předpisů provádějících tato pravidla;
(m) vypůjčování  si prostředků  a poskytování  takové zástavy nebo
    jiné záruky tak, jak se rozhodne  v souladu s článkem 11 odst.
    2 této Přílohy;
(n) vstup  do  jakýchkoli  právních  řízení,  dohod  a   transakcí
    a provádění jakýchkoli jiných akcí v souladu s článkem 13 této
    Přílohy;
(o) delegování  svých  pravomocí,   které  se  nevykonávají  podle
    volného   uvážení,  generálnímu   řediteli  a   svým  výborům,
    s výhradou souhlasu Rady.

                              Článek 7
             Generální ředitel a zaměstnanci Podniku

  1.  Shromáždění na  základě  doporučení  Rady a  návrhu Řídícího
výboru  zvolí  generálního  ředitele  Podniku,  který  není členem
Řídícího  výboru. Generální  ředitel působí  po stanovené  období,
které nesmí přesáhnout  pět let, a může být  znovu zvolen na další
období.

  2.  Generální  ředitel  je   právním  představitelem  a  hlavním
výkonným  úředníkem Podniku;  je bezprostředně  odpovědný Řídícímu
výboru  za   provoz  Podniku.  Odpovídá   za  organizaci,  řízení,
jmenování a  propouštění zaměstnanců Podniku v  souladu s pravidly
a předpisy  zmíněnými  v  článku  6  (l)  této  Přílohy. Bez práva
hlasovat se zúčastňuje schůzí Řídícího výboru, jakož i Shromáždění
a Rady, pokud se zabývají otázkami týkajícími se Podniku.

  3.  Při náboru  a jmenování  zaměstnanců a  při stanovení jejich
služebních podmínek je především  třeba řídit se nutností zajistit
co nejvyšší  úroveň výkonnosti a technických  znalostí. S výhradou
tohoto zřetele  je třeba náležitě dbát  toho, aby zaměstnanci byli
vybíráni na základě zásady spravedlivého geografického zastoupení.

  4. Při  výkonu svých povinností generální  ředitel a zaměstnanci
nežádají ani nepřijímají pokyny od  žádné vlády nebo od jakéhokoli
jiného zdroje vně Podniku. Vystříhají se každého jednání, které by
se neslučovalo s jejich postavením mezinárodních úředníků Podniku.
Každý  účastnický   stát  se  zavazuje,   že  bude  dbát   výlučné
mezinárodní povahy  úkolů generálního ředitele a  zaměstnanců a že
se nebude snažit je při výkonu jejich úkolů ovlivňovat.

  5. Povinnosti stanovené v článku  168 odst. 2 se rovněž vztahují
na zaměstnance Podniku.

                              Článek 8
                              Sídlo

  Podnik  má  svoji  hlavní  úřadovnu  v  sídle Úřadu. Podnik může
zřídit jiné úřadovny a  zařízení na území kteréhokoli účastnického
státu se souhlasem tohoto účastnického státu.

                              Článek 9
                    Zprávy a finanční výkazy

  1. Nejpozději do tří měsíců  po skončení každého finančního roku
předkládá  Podnik  Radě  k  posouzení  výroční  zprávu  obsahující
ověřený  závěrečný  výkaz  o  stavu  svých  účtů  a  v přiměřených
časových  intervalech   poskytuje  Radě  souhrnný   výkaz  o  svém
finančním postavení,  jakož i výkaz  o zisku a  ztrátách ukazující
výsledky jeho operací.

  2. Podnik  publikuje svou výroční  zprávu a takové  jiné zprávy,
které uzná za vhodné.

  3. Všechny  zprávy a finanční  výkazy zmíněné v  tomto článku se
zasílají členům Úřadu.

                              Článek 10
                     Rozdělení čistého zisku

  1. S výhradou odstavce 3 odvádí Podnik Úřadu platby podle článku
13 Přílohy III nebo jejich ekvivalent.

  2. Na  základě doporučení Řídícího  výboru rozhodne Shromáždění,
jaká  část  čistého  zisku  Podniku  bude  ponechána  jako rezerva
Podniku. Zbytek bude převeden na Úřad.

  3. Během počátečního období, které  Podnik potřebuje k tomu, aby
se stal  soběstačným, a které  nepřekročí 10 let  od zahájení jeho
tržní  produkce,  vyjme  Shromáždění  Podnik  z  plateb  uvedených
v odst. 1 a veškerý čistý zisk Podniku ponechá jako jeho rezervu.

                              Článek 11
                             Finance

  1. Prostředky Podniku zahrnují:
(a) platby obdržené od Úřadu v souladu s článkem 173 odst. 2 (b);
(b) dobrovolné příspěvky účastnických států poskytnuté na finanční
    činnost Podniku;
(c) výpůjčky Podniku v souladu s ustanoveními odst. 2 a 3;
(d) zisk Podniku z jeho činnosti;
(e) jiné  prostředky  poskytnuté  Podniku,  které  mu  umožňují co
    nejdříve zahájit provoz a vykonávat své funkce.

  2. (a) Podnik má pravomoc vypůjčovat  si prostředky a může podle
         vlastního   rozhodnutí  poskytovat   zástavy  anebo  jiné
         záruky.   Před  veřejným   prodejem  svých   obligací  na
         finančních  trzích  nebo  v  měně  některého účastnického
         státu   musí  Podnik   nejdříve  získat   souhlas  tohoto
         účastnického státu.  Celkovou výši výpůjček  schvaluje na
         základě doporučení Řídícího výboru Rada.
     (b) Účastnické  státy vyvinou  veškeré smysluplné  úsilí, aby
         podpořily žádosti Podniku o půjčky na kapitálových trzích
         a od mezinárodních finančních institucí.

  3. (a) Podnik  je  opatřen   prostředky  nezbytnými  k  průzkumu
         a k  těžbě  na  jednom   těžebním  místě  a  k  přepravě,
         zpracování   a  k   odbytu  z   něho  vytěžených  nerostů
         a získaného niklu,  mědi, kobaltu a  manganu a k  pokrytí
         svých   počátečních  správních   výdajů.  Výši  uvedených
         prostředků a kritéria a  faktory pro jejich úpravu zahrne
         Přípravná komise  do návrhu pravidel,  předpisů a postupů
         Úřadu.
     (b) Všechny   účastnické  státy   poskytnou  Podniku   formou
         dlouhodobých  bezúročných  půjček   částku  rovnající  se
         polovině  prostředků  zmíněných  v  pododst.  (a),  a  to
         v souladu s příspěvkovou stupnicí  pro řádný rozpočet OSN
         platnou   v   době,   kdy   jsou  příspěvky  poskytovány,
         a přizpůsobenou  tak,  aby  brala  v  úvahu  státy, které
         nejsou  členy  OSN.  Za  dluhy,  které  Podniku  vzniknou
         navýšením  prostředků  o   druhou  polovinu,  se  všechny
         účastnické státy zaručí v souladu se stejnou stupnicí.
     (c) V případě,  že souhrn  finančních příspěvků  účastnických
         států  je menší  než prostředky  stanovené Podniku  podle
         pododst.  (a),  prozkoumá   Shromáždění  na  svém  prvním
         zasedání výši nedostávajících se prostředků a se zřetelem
         na závazek  účastnických států podle  pododst. (a) a  (b)
         a na   doporučení  Přípravné   komise  přijme   konsensem
         opatření zabývající se tímto nedostatkem.
     (d) (i) Každý účastnický  stát buď do  60 dnů po  vstupu této
             Úmluvy  v platnost,  anebo do  30 dnů  po uložení své
             ratifikační listiny nebo listiny o přistoupení, podle
             toho,   co   nastane   později,   uloží   u   Podniku
             neodvolatelné,  nepřevoditelné  a  bezúročné  vlastní
             směnky  ve výši  podílu tohoto  účastnického státu na
             bezúročných půjčkách podle odst. 3 (b).
        (ii) V nejbližší  prakticky  možné  lhůtě  po  vstupu této
             Úmluvy  v platnost  a poté  v ročních  nebo v  jiných
             vhodných  časových intervalech  připraví Řídící výbor
             přehled  rozsahu  a  časového  rozvrhu  požadavků  na
             prostředky  na  jeho  správní  výdaje  a na provádění
             činnosti Podnikem v souladu s článkem 170 a s článkem
             12 této Přílohy.
       (iii) Na základě  toho oznámí Podnik  prostřednictvím Úřadu
             účastnickým   státům  jejich   příslušné  podíly   na
             prostředcích v  souladu s odst.  3 (b), jež  jsou pro
             takové výdaje nezbytné. Pokud jde o bezúročné půjčky,
             Podnik inkasuje takové částky vlastních směnek, které
             budou   nezbytné   pro   pokrytí   výdajů   uvedených
             v přehledu.
        (iv) Po  obdržení  tohoto  oznámení  poskytnou  účastnické
             státy v  souladu s odst.  3 (b) své  příslušné podíly
             záruk za dluhy Podniku.
     (e) (i) Na  základě  žádosti  Podniku  mohou účastnické státy
             poskytnout  dodatečnou záruku  za dluhy  v souladu se
             stupnicí uvedenou v pododst. (b).
        (ii) Místo záruk za dluhy  může účastnický stát poskytnout
             Podniku  příspěvek  ve  výši  rovnající  se  té části
             dluhů, která by jinak podléhala záruce.
      (f) Splácení  úročených půjček  má přednost  před  splácením
          bezúročných  půjček.  Splácení  bezúročných půjček  musí
          být v souladu s přehledem přijatým na základě doporučení
          Rady a na radu  Řídícího výboru Shromážděním. Při výkonu
          této  funkce se  Řídící výbor  Podniku řídí  příslušnými
          ustanoveními  pravidel, předpisů  a postupů  Úřadu; tato
          pravidla,  předpisy a  postupy vezmou  v úvahu  prvořadý
          význam toho,  aby byl zajištěn provoz  Podniku a zejména
          jeho finanční nezávislost.
      (g) Prostředky  se Podniku  poskytují ve  volně směnitelných
          měnách anebo  měnách, jež jsou  volně dostupné a  účinně
          použitelné  na  hlavních  zahraničních  měnových trzích.
          Tyto  měny  jsou  definovány  v  pravidlech,  předpisech
          a postupech Úřadu  v souladu s  převládající mezinárodní
          měnovou  praxí.  S  výjimkou  ustanovení  odst. 2 nebude
          žádný  účastnický stát  zachovávat nebo  zavádět omezení
          týkající  se  držby,  používání  anebo  směňování těchto
          prostředků Podnikem.
      (h) "Záruka  za  dluhy"   znamená  slib  účastnického  státu
          věřitelům Podniku,  že poté, co mu  oznámí, že Podnik je
          v prodlení,  uhradí  jim  tu  částku  finančních závazků
          Podniku, která je zárukou kryta a která na něj v souladu
          s příslušnou  stupnicí  připadá.  Postupy  pro  uhrazení
          těchto závazků se shodují s pravidly, předpisy a postupy
          Úřadu.

  4.  Prostředky a  obchodní jmění  Podniku se  vedou odděleně  od
prostředků a obchodního jmění Úřadu. Tento článek nebrání Podniku,
aby  se dohodl  s Úřadem  ohledně zařízení,  zaměstnanců a služeb,
jakož i ohledně úhrady správních  výdajů zaplacených jedním z nich
jménem druhého.

  5.  Záznamy,  knihy  a   účty  Podniku,  včetně  jeho  výročních
finančních   výkazů,  jsou   každoročně  kontrolovány   nezávislým
auditorem jmenovaným Radou.

                              Článek 12
                             Provoz

  1. Podnik předkládá Radě návrhy  na provádění činnosti v souladu
s článkem 170. Tyto návrhy zahrnují  v souladu s článkem 153 odst.
3 formální  psaný  plán  práce  týkající  se  činnosti  v  Oblasti
a veškeré  jiné informace  a údaje,  které mohou  být čas  od času
požadovány  pro jeho  posouzení Právní  a technickou  komisí a pro
schválení Radou.

  2.  Po  schválení  Radou   provede  Podnik  projekt  na  základě
formálního psaného plánu práce zmíněného v odst. 1.

  3. (a) Nemá-li Podnik k dispozici zboží  a služby nutné ke svému
         provozu,  může  si  je  opatřit.  Za  tím  účelem uzavírá
         kontrakty  s navrhovateli,  kteří na  jeho výzvu nabídnou
         nejvýhodnější spojení kvality, ceny a dodací lhůty.
     (b) Je-li více  než jedna taková  výhodná nabídka, uzavře  se
         kontrakt:
           (i) s náležitou  pozorností  a  v  souladu  se  zásadou
               nediskriminace  na základě  politických nebo jiných
               úvah, které nemají vztah k provozu; a
          (ii) v souladu se směrnicemi schválenými Radou, které se
               týkají  preferencí poskytovaných  zbožím a  službám
               pocházejícím  z  rozvojových  států,  a  to  včetně
               vnitrozemských      nebo      jinak     geograficky
               znevýhodněných.
      (c) Řídící  výbor  může   přijímat  pravidla,  která  určují
          zvláštní  okolnosti, kdy  lze v  nejlepším zájmu Podniku
          upustit od požadavku učinit výzvu k nabídce.

  4. Podnik má právo na  veškeré nerosty a zpracované látky, které
vyprodukuje.

  5.  Podnik  prodává  své  produkty  na nediskriminačním základě.
Neposkytuje neobchodní slevy.

  6.  Bez  újmy  všem  obecným  nebo  zvláštním  pravomocem, které
Podniku  příslušejí  podle   kteréhokoli  jiného  ustanovení  této
Úmluvy,  Podnik  podle  potřeby  vykonává  takové pravomoci, které
souvisejí s jeho činností.

  7.  Podnik  nezasahuje  do  politických  záležitostí kteréhokoli
účastnického státu ani se  nenechá při svém rozhodování ovlivňovat
politickým   charakterem   dotčeného   účastnického   státu.  Jeho
rozhodnutí jsou  ovlivňována pouze obchodními  úvahami prováděnými
nestranně tak, aby bylo dosaženo  cílů stanovených v článku 1 této
Přílohy.

                              Článek 13
                 Právní status, výsady a imunity

  1.  Aby   mohl  vykonávat  své   funkce,  má  Podnik   na  území
účastnických  států   právní  status  a  požívá   výsad  a  imunit
stanovených v  tomto článku. K provedení  této zásady mohou Podnik
a účastnické státy v případě nutnosti uzavírat zvláštní dohody.

  2.  Podnik  má  takovou  právní  způsobilost,  která je nezbytná
k výkonu jeho funkcí a k plnění jeho úkolů, zejména způsobilost:
(a) uzavírat kontrakty, společná anebo  jiná ujednání včetně dohod
    se státy a s mezinárodními organizacemi;
(b) nabývat,  pronajímat   a  držet  nemovitý   a  movitý  majetek
    a disponovat jím;
(c) být stranou v právním řízení.

  3. (a) Podnik lze žalovat pouze  u soudu s příslušnou jurisdikcí
         na území účastnického státu, ve kterém Podnik:
           (i) má úřadovnu nebo zařízení;
          (ii) jmenoval  agenta  za  účelem  přijetí  služby  nebo
               zprávy o procesu;
         (iii) uzavřel kontrakt na dodávku zboží nebo služeb;
          (iv) vydal cenné papíry; anebo
           (v) se jinak zabýval obchodní činností.
       (b) Majetek  a  aktiva  Podniku,  ať  se  nacházejí kdekoli
           a jsou v držení kohokoli, jsou před vynesením konečného
           rozsudku   proti  Podniku   imunní  vůči   všem  formám
           zabavení, obstavení anebo exekuce.

  4. (a) Majetek a aktiva Podniku, ať  se nacházejí kdekoli a jsou
         v držení   kohokoli,   jsou    imunní   vůči   rekvizici,
         konfiskaci,   vyvlastnění  anebo   jakékoli  jiné   formě
         zabavení na základě aktu výkonné anebo zákonodárné moci.
     (b) Majetek a aktiva Podniku, ať  se nacházejí kdekoli a jsou
         v držení  kohokoli,  jsou  osvobozeny  od diskriminačních
         omezení, předpisů, kontrol a moratorií jakékoliv povahy.
     (c) Podnik a  jeho zaměstnanci dodržují  v každém státě  a na
         jakémkoli  území,  kde   Podnik  anebo  jeho  zaměstnanci
         provádějí  svoje  operace  anebo  jinak  jednají,  místní
         právní předpisy.
     (d) Účastnické státy zajistí, aby  Podnik požíval všech práv,
         výsad  a imunit,  které poskytují  subjektům provádějícím
         obchodní  činnost na  jejich územích.  Tato práva, výsady
         a imunity  se poskytují  Podniku na  základě, který  není
         méně  výhodný  než  ten,  který  dotčené  státy poskytují
         subjektům   provozujícím   podobnou   obchodní   činnost.
         Jestliže  účastnické  státy  poskytují  rozvojovým státům
         nebo jejich  obchodním subjektům zvláštní  výsady, požívá
         Podnik těchto výsad na podobném přednostním základě.
     (e) Účastnické   státy  mohou   Podniku  poskytnout  zvláštní
         výhody,  práva,  výsady  a  imunity,  aniž  by  tím  byly
         zavázány   poskytnout   takové   výhody,   práva,  výsady
         a imunity jiným obchodním subjektům.

  5.  Podnik  sjedná  s  hostitelskými  zeměmi,  ve  kterých  jsou
umístěny jeho  úřadovny a zařízení,  vynětí z přímého  a nepřímého
zdanění.

  6. Každý  účastnický stát podnikne  taková opatření, která  jsou
nezbytná k provedení v této Příloze stanovených zásad v podmínkách
jeho právního  řádu, a informuje Podnik  o konkrétních opatřeních,
která podnikl.

  7. Podnik se může zříci kterékoli z výsad a imunit poskytovaných
podle tohoto  článku anebo zvláštními  dohodami zmíněnými v  odst.
1, a to v rozsahu a za podmínek, které stanoví.

                               Příl.V:
                          SMÍRČÍ ŘÍZENÍ

                              Oddíl 1:
              SMÍRČÍ ŘÍZENÍ PODLE ODDÍLU 1 ČÁSTI XV

                              Článek 1
                         Zahájení řízení

  Jestliže se  strany sporu dohodly,  v souladu s  článkem 284, že
předloží spor  ke smírčímu řízení podle  tohoto oddílu, potom může
kterákoli strana zahájit řízení  písemným oznámením zaslaným druhé
straně nebo stranám sporu.

                              Článek 2
                    Seznam zprostředkovatelů

  Generální    tajemník    OSN    sestaví    a    povede    seznam
zprostředkovatelů.  Každý  účastnický  stát  je  oprávněn jmenovat
čtyři  zprostředkovatele,  z  nichž  každý  je  osobou  těšící  se
nejlepší pověsti pro svoji nestrannost, způsobilost a bezúhonnost.
Jména  osob  takto  jmenovaných  tvoří  seznam.  Klesne-li v takto
sestaveném seznamu počet zprostředkovatelů jmenovaných účastnickým
státem pod čtyři, potom je  tento účastnický stát oprávněn provést
další   potřebná   jmenování.   Dokud   účastnický  stát  neodvolá
zprostředkovatele,   kterého   jmenoval,   zůstane   jméno  tohoto
zprostředkovatele v  seznamu; tento zprostředkovatel  však zůstává
členem každé  smírčí komise, do které  byl ustanoven, dokud řízení
před touto komisí neskončí.

                              Článek 3
                     Ustavení smírčí komise

  Pokud se strany nedohodnou jinak, ustaví se smírčí komise takto:
(a) S výhradou  ustanovení pododst.  (g) se  smírčí komise  skládá
    z pěti členů.
(b) Strana   zahajující  řízení   ustanoví  dva  zprostředkovatele
    vybrané  přednostně  ze  seznamu  zmíněného  v  článku  2 této
    Přílohy, z  nichž jeden může  být jejím státním  příslušníkem,
    nedohodnou-li se strany jinak.  Tato ustanovení budou zahrnuta
    do oznámení zmíněného v článku 1 této Přílohy.
(c) Do  21 dnů  po obdržení   oznámení zmíněného  v článku  1 této
    Přílohy  ustanoví  druhá  strana  sporu  dva zprostředkovatele
    způsobem  stanoveným v  pododst. (b).  Nebude-li v  této lhůtě
    ustanovení provedeno, může strana zahajující řízení do jednoho
    týdne  po uplynutí  této  lhůty  buď ukončit  řízení oznámením
    zaslaným  druhé  straně,  anebo  požádat generálního tajemníka
    OSN, aby provedl ustanovení v souladu s pododst. (e).
(d) Do třiceti dnů po ustanovení všech čtyř zprostředkovatelů tito
    zprostředkovatelé vyberou ze seznamu zmíněného v článku 2 této
    Přílohy  a  ustanoví   pátého  zprostředkovatele,  který  bude
    předsedou. Nebude-li  v této lhůtě  ustanovení provedeno, může
    kterákoli  ze stran  do jednoho  týdne po  uplynutí této lhůty
    požádat  generálního  tajemníka  OSN,  aby  provedl ustanovení
    v souladu s pododst. (c).
(e) Do třiceti  dnů po obdržení  žádosti podle pod-odst.  (c) nebo
    (d) a  po poradě se stranami  sporu provede generální tajemník
    OSN potřebná  ustanovení ze seznamu zmíněného  v článku 2 této
    Přílohy.
(f) Každé  uprázdněné místo  se obsazuje  způsobem stanoveným  pro
    původní ustanovení.
(g) Dvě nebo  více stran, které  se dohodnou, že  zastávají stejný
    zájem, ustanoví  dva zprostředkovatele společně.  Jestliže dvě
    nebo  více  stran  zastává  rozdílné  zájmy  nebo  jestliže se
    nedohodnou,    že    zastávají    stejný    zájem,    ustanoví
    zprostředkovatele odděleně.
(h) Ve  sporech  týkajících  se  více  než  dvou stran, které mají
    rozdílné zájmy  nebo se nedohodly, že  zastávají stejný zájem,
    použijí strany  ustanovení pododst. (a)  až (f) v  co největší
    možné míře.

                              Článek 4
                           Jednací řád

  Nedohodnou-li se  strany jinak, smírčí komise  sama stanoví svůj
jednací řád. Se souhlasem stran sporu může komise vyzvat kterýkoli
účastnický   stát,  aby   ústně  anebo   písemně  předložil  svoje
stanoviska.  Rozhodnutí týkající  se procedurálních  otázek, zpráv
a doporučení komise přijímá většinou hlasů svých členů.

                              Článek 5
                       Přátelské urovnání

  Komise  může upozornit  strany  na  jakákoli opatření,  která by
mohla napomoci přátelskému urovnání sporu.

                              Článek 6
                          Funkce komise

  Komise  vyslechne  strany,  prozkoumá  jejich  nároky  a námitky
a předloží  stranám   návrhy  směřující  k   dosažení  přátelského
urovnání sporu.

                              Článek 7
                             Zpráva

  1. Do  dvanácti měsíců po svém  ustavení předloží komise zprávu.
Její zpráva  obsahuje všechny dosažené  dohody, a jestliže  dohody
nebylo dosaženo,  závěry komise o  všech skutkových nebo  právních
otázkách,  které   se  týkají  předmětu  sporu,   jakož  i  taková
doporučení,  která   komise  považuje  za   vhodná  pro  přátelské
urovnání. Zpráva  bude uložena u generálního  tajemníka OSN, který
ji ihned předá stranám sporu.

  2. Zpráva  komise, včetně jejích  závěrů a doporučení,  není pro
strany závazná.

                              Článek 8
                         Ukončení řízení

  Smírčí  řízení  je  ukončeno,  jakmile  bylo  dosaženo urovnání,
jakmile strany písemným oznámením zaslaným generálnímu tajemníkovi
OSN  přijaly  nebo  jedna  strana  odmítla  doporučení obsažená ve
zprávě anebo jakmile ode dne předání zprávy stranám uplynula lhůta
tří měsíců.

                              Článek 9
                       Poplatky a náklady

  Poplatky a náklady komise nesou strany sporu.

                              Článek 10
                   Právo stran pozměnit postup

  Strany  sporu mohou  pozměnit jakékoli  ustanovení této  Přílohy
dohodou použitelnou pouze pro tento spor.

                              Oddíl 2:
               OBLIGATORNÍ PŘEDLOŽENÍ KE SMÍRČÍMU
                 ŘÍZENÍ PODLE ODDÍLU 3 ČÁSTI XV

                              Článek 11
                         Zahájení řízení

  1. Kterákoli strana sporu, který  v souladu s ustanoveními Části
XV, oddíl  3, může být  předložen ke smírčímu  řízení podle tohoto
oddílu, může písemným oznámením zaslaným druhé straně nebo stranám
sporu zahájit řízení.

  2. Kterákoli  strana sporu, která obdržela  oznámení podle odst.
1, je povinna se takovému řízení podrobit.

                              Článek 12
Neposkytnutí odpovědi nebo odmítnutí podrobit se smírčímu řízení

  Není na  překážku řízení, jestliže  jedna nebo více  stran sporu
neposkytly odpověď na oznámení o  zahájení řízení nebo se takovému
řízení odmítly podrobit.

                              Článek 13
                           Příslušnost

  Neshodu o  tom, zda smírčí komise  jednající podle tohoto oddílu
je příslušná, rozhoduje komise.

                              Článek 14
                        Použití oddílu 1

  Ustanovení  článků 2  až 10   oddílu 1  této Přílohy  se použijí
s výhradou ustanovení tohoto oddílu.

                               Příl.VI
         STATUT MEZINÁRODNÍHO TRIBUNÁLU PRO MOŘSKÉ PRÁVO

                              Článek 1
                        Obecná ustanovení

  1.  Mezinárodní tribunál  pro mořské  právo se  ustavuje a  bude
působit v souladu s ustanoveními této Úmluvy a tohoto Statutu.

  2. Sídlo Tribunálu je ve Svobodném a hanzovním městě Hamburku ve
Spolkové republice Německo.

  3. Tribunál  může zasedat a vykonávat  své funkce kdekoli jinde,
kdykoli to považuje za žádoucí.

  4.  Předložení sporu  Tribunálu  se  řídí ustanoveními  Částí XI
a XV.

                              Oddíl 1:
                      ORGANIZACE TRIBUNÁLU

                              Článek 2
                             Složení

  1. Tribunál se  skládá z 21 nezávislých členů  zvolených z osob,
které se těší nejlepší pověsti pro svoji nestrannost a bezúhonnost
a jsou uznávanými znalci v oboru mořského práva.

  2.  V Tribunálu  jako celku  bude zajištěno  zastoupení hlavních
právních systémů světa a spravedlivé geografické rozdělení.

                              Článek 3
                            Členství

  1. V Tribunálu nesmí být  více než jeden příslušník téhož státu.
Pokud  jde o  členství v  Tribunálu, o  osobě, která  by mohla být
považována za příslušníka více než jednoho  státu, se má za to, že
je  příslušníkem   toho  státu,  kde   obvykle  vykonává  občanská
a politická práva.

  2.  Nejméně tři  členové jsou  z každé  geografické skupiny, jak
jsou tyto skupiny stanoveny Valným shromážděním OSN.

                              Článek 4
                  Navrhování kandidátů a volby

  1. Každý účastnický  stát může navrhnout ne více  než dvě osoby,
které mají kvalifikaci stanovenou v článku 2 této Přílohy. Členové
Tribunálu jsou voleni ze seznamu takto navržených osob.

  2. Alespoň  tři měsíce přede  dnem volby generální  tajemník OSN
při první  volbě a tajemník Tribunálu  při dalších volbách písemně
vyzve účastnické  státy, aby do dvou  měsíců předložily své návrhy
členů Tribunálu.  Připraví abecední seznam  všech takto navržených
osob  s  uvedením  účastnických  států,  které  je navrhly, a před
sedmým dnem posledního měsíce přede  dnem každé volby jej předloží
účastnickým státům.

  3. První volba se bude konat do šesti měsíců ode dne vstupu této
Úmluvy v platnost.

  4. Členové Tribunálu se volí  tajným hlasováním. Volby se konají
na  schůzce účastnických  států svolané  generálním tajemníkem OSN
při  první  volbě  a   při  dalších  volbách  postupem  dohodnutým
účastnickými státy.  Dvě třetiny účastnických států  tvoří na této
schůzce  kvórum. Do  Tribunálu  jsou  zvoleni ti  kandidáti, kteří
dosáhli  nejvyššího  počtu  hlasů  a  dvoutřetinové  většiny hlasů
přítomných a hlasujících účastnických  států, a to za předpokladu,
že tato většina zahrnuje většinu účastnických států.

                              Článek 5
                         Funkční období

  1. Členové  Tribunálu se volí  na devět let  a mohou být  voleni
opětovně; nicméně, funkční období uplyne sedmi členům zvoleným při
první volbě s  koncem třetího roku a dalším  sedmi členům zvoleným
při první volbě s koncem šestého roku.

  2. Členy Tribunálu, jejichž funkční  období má uplynout po třech
a po  šesti  letech,  jak  je  výše  uvedeno,  vylosuje  generální
tajemník OSN bezprostředně po první volbě.

  3. Členové Tribunálu zastávají svou funkci, dokud nebudou jejich
místa  obsazena. Ale  i poté,  co byli  nahrazeni, dokončí všechna
řízení, která byla zahájena přede dnem jejich nahrazení.

  4.  Vzdá-li  se  člen  Tribunálu  své  funkce, oznámí to dopisem
předsedovi Tribunálu. Místo se uprazdňuje obdržením tohoto dopisu.

                              Článek 6
                        Uprázdněná místa

  1. Uprázdněná místa se obsazují  stejným způsobem jako při první
volbě,  s  výhradou  těchto   ustanovení:  měsíc  poté,  co  došlo
k uprázdnění místa,  rozešle tajemník výzvy  stanovené v článku  4
této  Přílohy;  den  volby   určí  předseda  Tribunálu  po  poradě
s účastnickými státy.

  2. Člen  Tribunálu, který byl zvolen,  aby nahradil člena, jehož
funkční období  dosud neuplynulo, zastává funkci  po zbytek období
svého předchůdce.

                              Článek 7
                      Neslučitelná činnost

  1. Žádný  člen Tribunálu nesmí vykonávat  žádnou politickou nebo
správní  funkci, ani  být v  aktivním spojení  anebo být  finančně
zainteresován na  jakékoli činnosti kteréhokoli  podniku, který se
zabývá průzkumem  nebo těžbou zdrojů moře  nebo mořského dna anebo
jiným obchodním využíváním moře nebo mořského dna.

  2.  Žádný  člen  Tribunálu  nesmí  v  žádné věci vystupovat jako
zmocněnec, poradce anebo právní zástupce.

  3.  Jakákoli  pochybnost  v   těchto  otázkách  bude  rozhodnuta
většinou ostatních přítomných členů Tribunálu.

                              Článek 8
  Podmínky týkající se účasti členů Tribunálu v konkrétní věci

  1. Žádný člen  Tribunálu nesmí mít účast na  rozhodování v žádné
věci,  ve které  dříve  vystupoval  jako zmocněnec,  poradce anebo
právní zástupce některé strany anebo jako člen vnitrostátního nebo
mezinárodního soudu nebo tribunálu anebo v jakékoli jiné funkci.

  2.  Jestliže  se  člen  Tribunálu  z  nějakého zvláštního důvodu
domnívá,  že by  se neměl  účastnit na  rozhodování v určité věci,
uvědomí o tom předsedu Tribunálu.

  3.  Domnívá-li  se  předseda,  že  by  některý z členů Tribunálu
z nějakého zvláštního důvodu neměl zasedat v určité věci, upozorní
ho na to.

  4.  Jakákoli  pochybnost  v   těchto  otázkách  bude  rozhodnuta
většinou ostatních přítomných členů Tribunálu.

                              Článek 9
  Důsledek toho, když člen Tribunálu přestane splňovat podmínky

  Jestliže  podle jednomyslného  názoru ostatních  členů Tribunálu
přestane  některý  člen  splňovat  požadované  podmínky,  předseda
Tribunálu prohlásí místo za uprázdněné.

                              Článek 10
                  Diplomatické výsady a imunity

  Při   výkonu    svých   funkcí   požívají    členové   Tribunálu
diplomatických výsad a imunit.

                              Článek 11
                   Slavnostní prohlášení členů

  Každý  člen Tribunálu  dříve, než  se ujme  své funkce, prohlásí
slavnostně na veřejném zasedání,  že bude svoji pravomoc vykonávat
nestranně a svědomitě.

                              Článek 12
               Předseda, místopředseda a tajemník

  1.  Tribunál volí  na tři  roky svého  předsedu a místopředsedu;
mohou být voleni opětovně.

  2.  Tribunál jmenuje  svého tajemníka  a může  zařídit jmenování
jiných úředníků, kterých bude třeba.

  3. Předseda a tajemník bydlí v sídle Tribunálu.

                              Článek 13
                             Kvórum

  1.  Zasedají  všichni  členové  Tribunálu,  kteří  jsou po ruce.
K ustavení Tribunálu se vyžaduje kvórum jedenácti zvolených členů.

  2. S  výhradou ustanovení článku 17  této Přílohy Tribunál určí,
kteří členové  jsou po ruce,  aby ustavili Tribunál  pro posouzení
určitého  sporu  se  zřetelem  na  účinné  působení  komor, jak je
stanoveno v článcích 14 a 15 této Přílohy.

  3. Tribunál projedná a rozhodne všechny spory a žaloby, které mu
budou předloženy,  pokud se nepoužije článku  14 této Přílohy nebo
pokud  strany  nepožádají,  aby  se  s  nimi  naložilo  v  souladu
s článkem 15 této Přílohy.

                              Článek 14
            Komora pro spory týkající se mořského dna

  V  souladu s  ustanoveními oddílu  4 této  Přílohy bude  zřízena
Komora  pro  spory  týkající  se  mořského  dna. Její příslušnost,
pravomoc a funkce jsou stanoveny v Části XI, oddíl 5.

                              Článek 15
                         Zvláštní komory

  1. Tribunál může  utvářet komory složené ze tří  nebo více svých
volených členů,  jak bude považovat  za nezbytné, aby  se zabývaly
určitými kategoriemi sporů.

  2. Tribunál utvoří komoru, aby se zabývala určitým sporem, který
mu byl  předložen, jestliže o  to strany požádají.  Složení takové
komory určí Tribunál se souhlasem stran.

  3. V  zájmu rychlého vyřizování  věcí utvoří Tribunál  každý rok
komoru  složenou  z  pěti  svých  členů,  která  může  projednávat
a rozhodovat spory ve zkráceném řízení. Budou vybráni dva náhradní
členové,  aby  nahradili  členy,  kteří  by  se  nemohli  účastnit
určitého řízení.

  4. Spory  budou projednávány a  rozhodovány komorami stanovenými
v tomto článku, jestliže o to strany požádají.

  5.  Rozsudek kterékoli  z komor  utvořených podle  tohoto článku
a článku 14 této Přílohy se považuje za vynesený Tribunálem.

                              Článek 16
                       Pravidla Tribunálu

  Tribunál  přijme pravidla  pro vykonávání  svých funkcí. Zejména
stanoví svůj jednací řád.

                              Článek 17
                    Státní příslušnost členů

  1. Členové Tribunálu, kteří  jsou státními příslušníky kterékoli
ze stran sporu, si podržují právo účasti jako členové Tribunálu.

  2.  Zasedá-li v  Tribunálu  při  projednávání sporu  jako soudce
člen,  který  je  státním  příslušníkem  jedné  ze  stran, může si
kterákoli jiná  strana sporu určit  osobu, která se  bude účastnit
jako člen Tribunálu.

  3. Nezasedá-li  v Tribunálu při  projednávání sporu jako  soudce
člen,  který  by  byl  státním  příslušníkem  stran, může si každá
z těchto  stran  určit  osobu,  která  se  bude účastnit jako člen
Tribunálu.

  4. Ustanovení tohoto článku platí  pro komory zmíněné v článcích
14  a 15  této Přílohy.   V takových  případech vyzve  předseda po
poradě  se  stranami  tolik  určených  členů  Tribunálu  tvořících
komoru, kolik  jich bude třeba,  aby podle potřeby  uvolnili místo
těm  členům Tribunálu,  kteří jsou  státními příslušníky dotčených
stran, a  není-li jich anebo se  nemohou dostavit, členům stranami
zvláště určeným.

  5.  Existuje-li  několik  stran,  které  zastávají stejný zájem,
potom se  pro účely předcházejících ustanovení  považují za stranu
jedinou. Jakékoli pochybnosti v této otázce rozhoduje Tribunál.

  6.  Členové vybraní  v souladu  s odst.  2, 3  a 4 musí splňovat
podmínky požadované v článcích 2, 8  a 11 této Přílohy. Účastní se
rozhodování zcela rovnoprávně se svými kolegy.

                              Článek 18
                        Odměňování členů

  1.  Každý volený  člen Tribunálu  dostává roční  plat a za každý
den, v němž bude vykonávat své funkce, zvláštní příplatek; celková
částka zvláštního příplatku splatná  v každém roce každému členovi
nepřesáhne výši ročního platu.

  2. Předseda dostává zvláštní roční příplatek.

  3. Místopředseda  dostává zvláštní příplatek  za každý den,  kdy
působí jako předseda.

  4. Členové  vybraní podle článku  17 této Přílohy,  kteří nejsou
volenými  členy Tribunálu,  dostávají  náhradu  za každý  den, kdy
vykonávají své funkce.

  5. Tyto  platy, příplatky a  náhrady se čas  od času stanoví  na
schůzce  účastnických  států,  přičemž  se  bere  v úvahu pracovní
zatížení Tribunálu. Během funkčního období nemohou být sníženy.

  6.  Plat  tajemníka  se  na  návrh  Tribunálu stanoví na schůzce
účastnických států.

  7.  Předpisy přijímané  na schůzkách  účastnických států stanoví
podmínky,  za nichž  se členům  Tribunálu a  tajemníkovi poskytují
penzijní  důchody,  a  podmínky,  za  nichž  se  členům  Tribunálu
a tajemníkovi hradí jejich cestovní výlohy.

  8. Výše  uvedené platy, příplatky  a náhrady jsou  osvobozeny od
všech daní.

                              Článek 19
                        Náklady Tribunálu

  1.  Náklady Tribunálu  nesou účastnické  státy a  Úřad, a  to za
podmínek a  způsobem, jak bude rozhodnuto  na schůzce účastnických
států.

  2. Je-li  stranou sporu předloženého Tribunálu  jiný subjekt než
účastnický stát  nebo Úřad, určí  Tribunál výši příspěvku,  kterou
tato strana přispěje k úhradě nákladů Tribunálu.

                              Oddíl 2:
                           PŘÍSLUŠNOST

                            Článek 20
                       Přístup k Tribunálu

  1. Přístup k Tribunálu mají účastnické státy.

  2. Jiné  subjekty než účastnické státy  mají přístup k Tribunálu
ve  sporu výslovně  stanoveném v  Části XI  nebo předloženém podle
jakékoli jiné  dohody zakládající příslušnost  Tribunálu, jestliže
tuto příslušnost přijaly všechny strany sporu.

                              Článek 21
                           Příslušnost

  Příslušnost  Tribunálu se  vztahuje  na  všechny spory  a žaloby
předložené  v  souladu  s  touto  Úmluvou  a  veškeré  záležitosti
konkrétně  stanovené  v  kterékoli   jiné  dohodě,  která  zakládá
příslušnost Tribunálu.

                              Článek 22
               Postoupení sporů podle jiných dohod

  Jestliže  se tak  dohodly  všechny  strany některé  smlouvy nebo
úmluvy, která  je již v  platnosti a týká  se záležitosti upravené
touto Úmluvou,  mohou být veškeré  spory týkající se  výkladu nebo
použití takové smlouvy nebo  úmluvy předloženy Tribunálu v souladu
s takovou dohodou.

                              Článek 23
                        Použitelné právo

  Tribunál  rozhoduje  o  všech   sporech  a  žalobách  v  souladu
s článkem 293.

                              Oddíl 3:
                             ŘÍZENÍ

                              Článek 24
                         Zahájení řízení

  1. Spory se předkládají  Tribunálu podle okolností buď oznámením
o zvláštní  dohodě,  nebo  písemnou  žalobou zaslanou tajemníkovi.
V obou případech bude uveden předmět sporu, jakož i jeho strany.

  2. Tajemník  neprodleně oznámí zvláštní dohodu  nebo žalobu všem
dotčeným stranám.

  3. Tajemník je rovněž oznámí všem účastnickým státům.

                              Článek 25
                       Předběžná opatření

  1. V souladu s článkem 290 mají Tribunál a jeho Komora pro spory
týkající se mořského dna pravomoc nařídit předběžná opatření.

  2.  Jestliže  Tribunál  právě  nezasedá  nebo  není-li  po  ruce
dostatečný  počet  členů  pro  ustavení  kvóra, nařizuje předběžná
opatření  komora pro  zkrácené  řízení  vytvořená podle  článku 15
odst. 3  této Přílohy. S výhradou  článku 15 odst. 4  této Přílohy
mohou  být tato  předběžná  opatření  přijata na  žádost kterékoli
strany  sporu.  Předběžná  opatření  budou  předmětem  přezkoumání
a revize Tribunálem.

                              Článek 26
                            Přelíčení

  1.   Přelíčení   řídí   předseda,   nebo   nemůže-li  předsedat,
místopředseda. Nemůže-li předsedat žádný z nich, předsedá přítomný
služebně nejstarší soudce.

  2. Přelíčení  je veřejné, pokud Tribunál  nerozhodne jinak anebo
pokud strany nepožádají, aby byla veřejnost vyloučena.

                              Článek 27
                         Řízení případu

  Tribunál vydává nařízení o řízení případu, určuje formy a lhůty,
ve kterých každá strana musí učinit konečné návrhy, a činí všechna
opatření související s dokazováním.

                              Článek 28
                         Nedostavení se

  Nedostaví-li se jedna ze stran před Tribunál nebo svou při vůbec
nehájí, potom  může druhá strana požádat  Tribunál, aby pokračoval
v řízení  a vynesl  rozhodnutí. Nepřítomnost  strany nebo nehájení
její pře není překážkou řízení. Před vynesením svého rozhodnutí se
musí  Tribunál  přesvědčit  nejen  o  tom,  že  je  příslušný  pro
projednávání sporu, ale  i o tom, že přednesený  nárok je skutkově
i právně odůvodněn.

                              Článek 29
                 Většina pro přijetí rozhodnutí

  1. Všechny  otázky se rozhodují většinou  hlasů přítomných členů
Tribunálu.

  2. V  případě rovnosti hlasů  rozhoduje hlas předsedy  nebo toho
člena Tribunálu, který jedná na jeho místě.

                              Článek 30
                            Rozsudek

  1. Rozsudek uvádí důvody, na nichž je založen.

  2. Rozsudek obsahuje jména  členů Tribunálu, kteří se zúčastnili
rozhodování.

  3. Jestliže rozsudek vcelku  nebo zčásti nevyjadřuje jednomyslné
mínění  členů  Tribunálu,  potom  má  každý  člen  Tribunálu právo
připojit k němu zvláštní mínění.

  4.  Rozsudek podepisuje  předseda  a  tajemník. Vyhlašuje  se na
veřejném zasedání poté, co o něm byly řádně zpraveny strany sporu.

                              Článek 31
                    Žádost o vstup do řízení

  1. Jestliže má některý účastnický  stát za to, že by rozhodnutím
v kterémkoli sporu mohl být dotčen  nějaký jeho právní zájem, může
požádat Tribunál o svolení ke vstupu do řízení.

  2. Tribunál rozhodne o této záležitosti.

  3.  Bylo-li  žádosti  o  vstup  do  řízení  vyhověno,  potom  je
rozhodnutí daného sporu Tribunálem  pro účastnický stát vstupující
do řízení závazné, pokud jde o otázky, ve kterých tento účastnický
stát do řízení vstoupil.

                              Článek 32
    Právo vstoupit do řízení v případech výkladu nebo použití

  1.  Kdykoli jde  o výklad  nebo použití  této Úmluvy,  oznámí to
tajemník neprodleně všem účastnickým státům.

  2. Kdykoli jde o výklad  nebo použití některé mezinárodní dohody
podle  článku  21  nebo  22   této  Přílohy,  oznámí  to  tajemník
neprodleně všem stranám této dohody.

  3.  Každá strana  zmíněná v  odst. 1  a 2  má právo  vstoupit do
řízení;  jestliže  využije  tohoto  práva,  potom  je  výklad daný
rozsudkem pro ni stejně závazný.

                              Článek 33
                Konečnost a závaznost rozhodnutí

  1. Rozhodnutí Tribunálu je konečné  a všechny strany sporu se mu
podřídí.

  2.  Rozhodnutí konkrétního  sporu  je  závazné pouze  pro strany
tohoto sporu.

  3. Dojde-li ke sporu o smysl anebo dosah rozhodnutí, Tribunál je
vyloží na žádost kterékoli strany sporu.

                              Článek 34
                             Náklady

  Každá strana nese své vlastní náklady, pokud Tribunál nerozhodne
jinak.

                              Oddíl 4:
            KOMORA PRO SPORY TÝKAJÍCÍ SE MOŘSKÉHO DNA

                              Článek 35
                         Složení Komory

  1. Komora pro  spory týkající se mořského dna,  zmíněná v článku
14 této  Přílohy, se skládá  z jedenácti členů  vybraných většinou
volených členů Tribunálu z řad jeho členů.

  2. Při  výběru členů Komory  bude zajištěno zastoupení  hlavních
právních  systémů  světa   a  spravedlivé  geografické  rozdělení.
Shromáždění  Úřadu  může  přijímat  obecná  doporučení týkající se
takového zastoupení a rozdělení.

  3. Členové Komory se vybírají každé tři roky a mohou být vybráni
na druhé funkční období.

  4. Komora  si volí z řad  svých členů předsedu, který  působí po
funkční období, na které byla Komora vybrána.

  5.  Jestliže na  konci tříletého  období, na  které byla  Komora
vybrána, budou  ještě probíhat řízení, dokončí  Komora tato řízení
ve svém původním složení.

  6. Uprázdní-li se místo v Komoře, vybere Tribunál nástupce z řad
svých  volených  členů,  který  bude  funkci  zastávat  po  zbytek
funkčního období svého předchůdce.

  7. K  ustavení Komory se  požaduje kvórum sedmi  členů vybraných
Tribunálem.

                              Článek 36
                          Komory ad hoc

  1.  K  projednání  určitého  sporu  předloženého  jí  v  souladu
s článkem 188 odst. 1 (b) si Komora pro spory týkající se mořského
dna vytvoří  komoru ad hoc  složenou ze tří  jejích členů. Složení
této komory stanoví  Komora pro spory týkající se  mořského dna se
souhlasem stran.

  2. Nesouhlasí-li strany se složením komory ad hoc, jmenuje každá
strana  sporu  jednoho  člena  a  třetí  člen  bude  jimi jmenován
dohodou.  Nedohodnou-li  se  nebo  neprovede-li  kterákoli  strana
jmenování, po poradě se stranami  provede toto nebo tato jmenování
urychleně předseda Komory pro spory týkající se mořského dna z řad
jejích členů.

  3. Členové komory ad hoc nesmí  být ve službách ani být státními
příslušníky žádné ze stran sporu.

                              Článek 37
                             Přístup

  Přístup  ke Komoře  mají všechny  účastnické státy,  Úřad a jiné
subjekty uvedené v Části XI, oddíl 5.

                              Článek 38
                        Použitelné právo

  Kromě ustanovení článku 293 Komora používá:
(a) pravidla, předpisy  a postupy Úřadu přijaté  v souladu s touto
    Úmluvou; a
(b) ustanovení   kontraktů  týkajících   se  činnosti   v  Oblasti
    v záležitostech, které se těchto kontraktů týkají.

                              Článek 39
                     Výkon rozhodnutí Komory

  Rozhodnutí Komory  jsou vykonatelná na  území účastnických států
stejným  způsobem  jako  rozsudky  nebo  nařízení nejvyššího soudu
účastnického státu, na jehož území se vykonatelnost požaduje.

                              Článek 40
               Použití jiných oddílů této Přílohy

  1. Na Komoru  se použijí jiné oddíly této  Přílohy, které nejsou
neslučitelné s tímto oddílem.

  2. Při výkonu svých funkcí  týkajících se posudků se Komora řídí
ustanoveními  této  Přílohy,  která  se  vztahují  na  řízení před
Tribunálem, v rozsahu, ve kterém je uzná za použitelná.

                              Oddíl 5:
                              ZMĚNY

                              Článek 41
                              Změny

  1. Změny  této Přílohy, kromě  změn oddílu 4,  mohou být přijaty
pouze v souladu s článkem 313 nebo konsensem na konferenci svolané
v souladu s touto Úmluvou.

  2. Změny oddílu 4 této Přílohy mohou být přijaty pouze v souladu
s článkem 314.

  3. Tribunál  může navrhovat takové  změny tohoto Statutu,  které
považuje za  nezbytné, a to  formou písemných sdělení  účastnickým
státům tak, aby o nich mohlo  být jednáno v souladu s ustanoveními
odst. 1 a 2.

                              Příl.VII
                            ARBITRÁŽ

                              Článek 1
                         Zahájení řízení

  S  výhradou  ustanovení  Části  XV  může  kterákoli strana sporu
písemným  oznámením  zaslaným  druhé  straně  nebo  stranám  sporu
předložit spor  k arbitrážnímu řízení stanovenému  v této Příloze.
Návrh a jeho odůvodnění se připojí k oznámení.

                              Článek 2
                         Seznam arbitrů

  1. Generální tajemník OSN sestaví a povede seznam arbitrů. Každý
účastnický stát je oprávněn jmenovat  čtyři arbitry, z nichž každý
je osobou zkušenou  v oblasti mořského práva a  těšící se nejlepší
pověsti  pro svoji  nestrannost, způsobilost  a bezúhonnost. Jména
osob takto jmenovaných tvoří seznam.

  2.   Klesne-li  v   takto  sestaveném   seznamu  počet   arbitrů
jmenovaných   účastnickým  státem   pod  čtyři,   potom  je  tento
účastnický stát oprávněn provést další potřebná jmenování.

  3.  Dokud účastnický  stát neodvolá  arbitra, kterého  jmenoval,
zůstane jméno tohoto arbitra v  seznamu; tento arbitr však zůstává
členem každého  arbitrážního tribunálu, do  kterého byl ustanoven,
dokud řízení před tímto tribunálem neskončí.

                              Článek 3
                 Ustavení arbitrážního tribunálu

  Pokud se strany nedohodnou  jinak, ustaví se arbitrážní tribunál
takto:
(a) S výhradou  ustanovení  pododst.  (g)  se  arbitrážní tribunál
    skládá z pěti členů.
(b) Strana  zahajující  řízení  ustanoví  jednoho  člena vybraného
    přednostně ze seznamu zmíněného v článku 2 této Přílohy, který
    může  být  jejím  státním  příslušníkem.  Tato  ustanovení  se
    zahrnou do oznámení zmíněného v článku 1 této Přílohy.
(c) Do třiceti dnů po obdržení  oznámení zmíněného v článku 1 této
    Přílohy  ustanoví druhá  strana sporu  jednoho člena vybraného
    přednostně ze seznamu zmíněného v článku 2 této Přílohy, který
    může být  jejím státním příslušníkem.  Nebude-li v této  lhůtě
    ustanovení  provedeno, může  strana zahajující  řízení do dvou
    týdnů  po uplynutí  této  lhůty  požádat, aby  ustanovení bylo
    provedeno v souladu s pododst. (e).
(d) Ostatní   tři   členové   budou   ustanoveni   dohodou  stran.
    Nedohodnou-li  se strany  jinak, budou  vybráni přednostně  ze
    seznamu zmíněného  v článku 2  této  Přílohy a  budou státními
    příslušníky třetích  států. Strany sporu jmenují  z těchto tří
    členů  předsedu  arbitrážního  tribunálu.  Jestliže  strany do
    šedesáti dnů  po obdržení oznámení  uvedeného v článku  1 této
    Přílohy nedosáhnou dohody o ustanovení jednoho nebo více členů
    tribunálu,  které mají  ustanovit dohodou,  nebo o  ustanovení
    předsedy,  potom se  na žádost  jedné ze  stran sporu provedou
    ostatní  ustanovení v  souladu s  pododst. (e).  Taková žádost
    může  být podána do dvou týdnů po uplynutí výše uvedené lhůty.
(e) Pokud  se  strany  nedohodnou,  aby  jakékoli ustanovení podle
    pododst. (c)  a (d) bylo provedeno  nějakou osobou nebo třetím
    státem,  jež  by  byly   vybrány  stranami,  provede  potřebná
    ustanovení předseda Mezinárodního  tribunálu pro mořské právo.
    Nemůže-li předseda jednat podle  tohoto pododstavce nebo je-li
    státním příslušníkem  jedné ze stran  sporu, provede jmenování
    další  služebně  nejstarší  člen  Mezinárodního  tribunálu pro
    mořské právo, který je k dispozici a není státním příslušníkem
    jedné ze  stran. Ustanovení zmíněná v  tomto pododstavci se po
    poradě se  stranami provádějí ze seznamu  zmíněného v článku 2
    této  Přílohy  do  třiceti   dnů  po  přijetí  žádosti.  Takto
    ustanovení   členové  musí   mít  různou   státní  příslušnost
    a nesmějí být ve službách žádné  ze stran sporu ani mít trvalé
    bydliště na jejím území, ani být jejími státními příslušníky.
(f) Každé  uprázdněné místo  se obsazuje  způsobem stanoveným  pro
    původní ustanovení.
(g) Strany, které  zastávají stejný zájem,  ustanoví jednoho člena
    tribunálu  společně  dohodou.  Jestliže  několik stran zastává
    rozdílné  zájmy  nebo  jestliže  se  nedohodnou,  že zastávají
    stejný zájem,  ustanoví každá z nich  jednoho člena tribunálu.
    Počet členů  tribunálu ustanovených stranami  odděleně je vždy
    o jednoho  menší než  počet  členů  tribunálu, kteří  mají být
    stranami ustanoveni společně.
(h) Ve  sporech týkajících  se více  než dvou  stran se ustanovení
    pododst. (a) až (f) použije v co možná nejširším rozsahu.

                              Článek 4
                  Funkce arbitrážního tribunálu

  Arbitrážní tribunál ustavený podle  článku 3 této Přílohy působí
v souladu s touto Přílohou a  v souladu s jinými ustanoveními této
Úmluvy.

                              Článek 5
                           Jednací řád

  Nedohodnou-li se  strany jinak, arbitrážní  tribunál sám stanoví
svůj jednací řád, který každé straně zajistí plnou možnost slyšení
a projednání jejího případu.

                              Článek 6
                     Povinnosti stran sporu

  V souladu se  svými zákony a za použití  všech prostředků, které
mají  k  dispozici,  strany  sporu  usnadňují  práci  arbitrážního
tribunálu, zejména:
(a) předávají   mu   všechny   příslušné   dokumenty,   prostředky
    a informace; a
(b) umožňují mu v případě nutnosti předvolat svědky a znalce anebo
    získat jejich svědectví a navštěvovat místa, kterých se případ
    týká.

                              Článek 7
                             Náklady

  Pokud  arbitrážní  tribunál  s  ohledem  na  zvláštní  okolnosti
případu   nerozhodne  jinak,   nesou  náklady   tribunálu,  včetně
odměňování jeho členů, rovným dílem strany sporu.

                              Článek 8
             Většina požadovaná k přijetí rozhodnutí

  Arbitrážní  tribunál  přijímá  rozhodnutí  většinou  hlasů  jeho
členů.  Jestliže  méně  jak  polovina  členů  není  přítomna anebo
zdrží-li  se hlasování,  není to  na překážku  přijetí rozhodnutí.
V případě rovnosti má rozhodující hlas předseda.

                              Článek 9
                         Nedostavení se

  Nedostaví-li se  jedna ze stran sporu  před arbitrážní  tribunál
nebo  svou  při  vůbec  nehájí,  potom  může  druhá strana požádat
tribunál,   aby  pokračoval   v  řízení   a  vynesl   svůj  výrok.
Nepřítomnost strany nebo nehájení  její pře není překážkou řízení.
Před vynesením svého výroku se musí arbitrážní tribunál přesvědčit
nejen o tom, že je příslušný  pro projednávání sporu, ale i o tom,
že přednesený nárok je skutkově i právně odůvodněn.

                              Článek 10
                              Výrok

  Výrok  arbitrážního tribunálu  se omezí  na předmět  sporu a  je
odůvodněn. Obsahuje jména členů, kteří  se řízení účastnili, a den
přijetí  výroku.  Kterýkoli  člen   tribunálu  může  k  rozhodnutí
připojit své zvláštní nebo odchylné mínění.

                              Článek 11
                        Konečnost výroku

  Jestliže se  strany sporu předem nedohodly  na odvolacím řízení,
je  výrok  konečný  a  neodvolatelný.  Všechny  strany  sporu jsou
povinny se mu podřídit.

                              Článek 12
                    Výklad a provádění výroku

  1. Jakákoli  rozepře týkající se  výkladu nebo provádění  výroku
tribunálu, která by mohla vzniknout  mezi stranami sporu, může být
kteroukoli ze stran předložena arbitrážnímu tribunálu, který výrok
vynesl. Za  tímto účelem bude  každé uprázdněné místo  v tribunálu
obsazeno   způsobem  stanoveným   pro  původní   ustanovení  členů
tribunálu.

  2. Po dohodě všech stran sporu mohou být veškeré  takové rozepře
předloženy jinému soudu nebo tribunálu podle článku 287.

                              Článek 13
          Použití na jiné subjekty než účastnické státy

  Ustanovení této  Přílohy se použijí mutatis  mutandis1) na každý
spor, který se týká jiných subjektů, než jsou účastnické státy.

                              Příl.VIII
                        ZVLÁŠTNÍ ARBITRÁŽ

                              Článek 1
                         Zahájení řízení

  S   výhradou  ustanovení   Části  XV,   kterákoli  strana  sporu
týkajícího se výkladu nebo provádění  článků této Úmluvy, které se
vztahují:  (1) na  rybolov; (2)  na ochranu  a uchovávání mořského
prostředí;  (3) na  mořský vědecký  výzkum; anebo  (4) na  plavbu,
včetně znečišťování  z plavidel a shazování  odpadů, může písemným
oznámením zaslaným druhé straně  nebo stranám sporu předložit spor
k zvláštnímu arbitrážnímu řízení stanovenému v této Příloze. Návrh
a jeho odůvodnění se připojí k oznámení.

                              Článek 2
                         Seznam expertů

  1. Budou založeny a vedeny jednotlivé seznamy expertů pro každou
z těchto oblastí:  (1) rybolov; (2) ochrana  a uchovávání mořského
prostředí;   (3)  mořský   vědecký  výzkum;   (4)  plavba,  včetně
znečišťování z plavidel a shazování odpadů.

  2.  Seznamy  expertů  sestaví  a  povedou:  v  oblasti  rybolovu
Organizace spojených  národů pro výživu  a zemědělství; v  oblasti
ochrany a  uchovávání mořského prostředí  Program OSN pro  životní
prostředí;  v   oblasti  mořského  vědeckého   výzkumu  Mezivládní
oceánografická  komise;  v  oblasti  plavby,  včetně  znečišťování
z plavidel  a  shazování  odpadů  Mezinárodní  námořní organizace;
anebo  v každém  sporu příslušný  pomocný orgán,  na který  taková
organizace, program nebo komise přenesly tuto funkci.

  3.  Každý  účastnický  stát  je  oprávněn  jmenovat  dva experty
v každé  oblasti, jejichž  způsobilost v  právních, vědeckých nebo
technických  otázkách  takové  oblasti  je  prokázána  a všeobecně
uznávána a  kteří se těší  nejlepší pověsti pro  svoji nestrannost
a bezúhonnost. Jména takto jmenovaných  osob v každé oblasti tvoří
příslušný seznam.

  4. Klesne-li v kterémkoli seznamu takto sestaveném počet expertů
jmenovaných účastnickým státem pod  dva, potom je tento účastnický
stát oprávněn provést další potřebná jmenování.

  5.  Dokud účastnický  stát neodvolá  experta, kterého  jmenoval,
zůstane  jméno tohoto  experta v  seznamu; tento  expert však bude
nadále  vykonávat  svoji  funkci  v  každém  zvláštním arbitrážním
tribunálu,  do  kterého  byl  ustanoven,  dokud  řízení před tímto
zvláštním tribunálem neskončí.

                              Článek 3
           Ustavení zvláštního arbitrážního tribunálu

  Pokud se strany nedohodnou  jinak, ustaví se zvláštní arbitrážní
tribunál za účelem řízení podle této Přílohy takto:
(a) S výhradou  ustanovení  pododst.  (g)  se  zvláštní arbitrážní
    tribunál skládá z pěti členů.
(b) Strana zahajující řízení ustanoví dva členy vybrané přednostně
    z příslušného  seznamu  nebo  seznamů  zmíněných  v  článku  2
    a vztahujících se na sporné záležitosti; jeden z nich může být
    jejím  státním  příslušníkem.  Tato  ustanovení  se zahrnou do
    oznámení zmíněného v článku 1 této Přílohy.
(c) Do třiceti dnů po obdržení  oznámení zmíněného v článku 1 této
    Přílohy  ustanoví   druhá  strana  sporu   dva  členy  vybrané
    přednostně z příslušného seznamu  nebo seznamů vztahujících se
    na  sporné záležitosti;  jeden z  nich může  být jejím státním
    příslušníkem.  Nebudou-li v  této lhůtě  ustanovení provedena,
    může strana  zahajující řízení do dvou  týdnů po uplynutí této
    lhůty  požádat,  aby  ustanovení   byla  provedena  v  souladu
    s pododst. (e).
(d) Strany sporu dohodou ustanoví předsedu zvláštního arbitrážního
    tribunálu přednostně vybraného z příslušného seznamu; ten bude
    státním  příslušníkem třetího  státu, nedohodnou-li  se strany
    jinak. Jestliže ve lhůtě třiceti  dnů od data přijetí oznámení
    zmíněného  v článku  1 této  Přílohy nedosáhnou  strany dohody
    o ustanovení předsedy,  bude toto jmenování  na žádost některé
    ze stran sporu provedeno v souladu s pododst. (e). Tato žádost
    bude   podána  do   dvou  týdnů   po  uplynutí   výše  uvedené
    třicetidenní lhůty.
(e) Pokud se strany nedohodnou,  aby ustanovení podle pododst. (c)
    a (d) bylo provedeno nějakou osobou nebo třetím státem, jež by
    byli vybrány  stranami, provede potřebná  ustanovení generální
    tajemník  OSN ve  lhůtě třiceti  dnů od  přijetí žádosti podle
    pododst. (c) a (d). Ustanovení  zmíněná v tomto pododstavci se
    po  poradě se  stranami provádějí  z příslušného  seznamu nebo
    seznamů zmíněných  v článku 2  této Přílohy. Takto  ustanovení
    členové musí  mít různou státní  příslušnost a nesmějí  být ve
    službách  žádné ze  stran sporu,  ani mít  trvalé bydliště  na
    jejím území, ani být jejími státními příslušníky.
(f) Každé  uprázdněné místo  se obsazuje  způsobem stanoveným  pro
    původní ustanovení.
(g) Strany,  které  zastávají  stejný  zájem,  ustanoví  dva členy
    tribunálu  společně  dohodou.  Jestliže  několik stran zastává
    rozdílné  zájmy  nebo  jestliže  se  nedohodnou,  že zastávají
    stejný zájem, ustanoví každá z nich jednoho člena tribunálu.
(h) Ve  sporech týkajících  se více  než dvou  stran se ustanovení
    pododst. (a) až (f) použije v co možná nejširším rozsahu.

                              Článek 4
                        Obecná ustanovení

  Ustanovení  článků 4  až 13  Přílohy VII  se mutatis  mutandis1)
použijí na zvláštní arbitrážní řízení podle této Přílohy.

                              Článek 5
                           Vyšetřování

  1. Strany sporu týkajícího  se výkladu nebo provádění ustanovení
této  Úmluvy, které  se vztahují:  (1) na  rybolov; (2) na ochranu
a uchovávání  mořského prostředí;  (3) na  mořský vědecký  výzkum;
anebo (4)  na plavbu, včetně  znečišťování z plavidel  a shazování
odpadů,  se   mohou  kdykoliv  dohodnout,   že  požádají  zvláštní
arbitrážní tribunál  ustavený v souladu s  článkem 3 této Přílohy,
aby provedl šetření a zjistil skutečnosti, které vedly ke sporu.

  2.  Nedohodnou-li se  strany sporu  jinak, skutečnosti  zjištěné
zvláštním arbitrážním tribunálem jednajícím v souladu s odst. 1 se
považují za stranami nevyvratitelné.

  3. Jestliže  o to požádají  všechny strany sporu,  může zvláštní
arbitrážní  tribunál  doporučit  základ  pro  přezkoumání stranami
otázek, které  vedly ke sporu;  taková doporučení nemají  platnost
rozhodnutí.

  4.  S  výhradou  odst.  2,  zvláštní  arbitrážní  tribunál jedná
v souladu s ustanoveními této  Přílohy, pokud se strany nedohodnou
jinak.

                               Příl.IX
                 ÚČAST MEZINÁRODNÍCH ORGANIZACÍ

                              Článek 1
                        Používané výrazy

  Pro  účely článku  305 a  této Přílohy  "mezinárodní organizace"
znamená  mezivládní  organizaci  ustavenou  státy,  na kterou její
členské státy  přenesly pravomoc v  záležitostech upravených touto
Úmluvou, včetně způsobilosti uzavírat  smlouvy, které se k takovým
záležitostem vztahují.

                              Článek 2
                             Podpis

  Mezinárodní  organizace  může  podepsat  tuto  Úmluvu,  jestliže
většina jejích členských států  tuto Úmluvu podepsala. Při podpisu
učiní mezinárodní organizace prohlášení, ve kterém konkrétně uvede
ty záležitosti  upravované touto Úmluvou, ve  kterých její členské
státy, které podepsaly tuto Úmluvu, přenesly na ni pravomoc, jakož
i povahu a rozsah této pravomoci.

                              Článek 3
                Formální schválení a přistoupení

  1.  Mezinárodní  organizace  může  uložit  listinu  o  formálním
schválení nebo  o přistoupení, jestliže  většina  jejích členských
států  ukládá  nebo  již  uložila  svoje  ratifikační listiny nebo
listiny o přístupu.

  2.  Takové  listiny   uložené  mezinárodní  organizací  obsahují
závazky a prohlášení požadované články 4 a 5 této Přílohy.

                              Článek 4
                 Rozsah účasti, práva a závazky

  1.  Listina mezinárodní  organizace o  formálním schválení  nebo
o přistoupení obsahuje  slib, pokud jde o  záležitosti, ve kterých
na ni  byla přenesena pravomoc jejími  členskými státy, které jsou
stranami této  Úmluvy, přijmout práva  a závazky stanovené  v této
Úmluvě pro státy.

  2.  Mezinárodní  organizace  je  stranou  této  Úmluvy v takovém
rozsahu, v  jakém má pravomoc v  souladu s prohlášeními, sděleními
anebo oznámeními uvedenými v článku 5 této Přílohy.

  3. Taková mezinárodní organizace  vykonává práva a plní závazky,
které by jinak v otázkách, ve  kterých na ni byla jejími členskými
státy přenesena  pravomoc, měly ty její  členské státy, které jsou
stranami této Úmluvy. Členské  státy takové mezinárodní organizace
nevykonávají pravomoc, kterou na ni přenesly.

  4.  Účast   takové  mezinárodní  organizace   v  žádném  případě
neopravňuje k většímu zastoupení, k  němuž by jinak byly oprávněny
její  členské státy,  které jsou  účastnickými státy,  a to včetně
rozhodovacích práv.

  5.  Účast   takové  mezinárodní  organizace   v  žádném  případě
neposkytuje  žádná  práva  stanovená  touto  Úmluvou  těm členským
státům organizace, které nejsou účastnickými státy této Úmluvy.

  6. V  případě rozporu mezi závazky  mezinárodní organizace podle
této  Úmluvy  a  jejími  závazky  podle  zakládající dohody takové
organizace anebo  podle jakýchkoli k ní  se vztahujících aktů mají
přednost závazky podle této Úmluvy.

                              Článek 5
                 Prohlášení, oznámení a sdělení

  1.  Listina mezinárodní  organizace o  formálním schválení  nebo
o přistoupení  obsahuje  prohlášení,   ve  kterém  jsou  konkrétně
uvedeny  ty záležitosti  upravované touto  Úmluvou, ve  kterých ty
členské státy  organizace, které jsou stranami  této Úmluvy, na ni
přenesly pravomoc.

  2. Při  ratifikaci této Úmluvy  nebo při přistoupení  k ní anebo
tehdy,   když   mezinárodní   organizace   ukládá   svoji  listinu
o formálním schválení  nebo o přistoupení, podle  toho, co nastane
později, učiní členský stát  této organizace prohlášení, ve kterém
jsou konkrétně uvedeny ty záležitosti upravované touto Úmluvou, ve
kterých tento členský stát přenesl na tuto organizaci pravomoc.

  3.  Předpokládá se,  že účastnické  státy, které  jsou členskými
státy mezinárodní  organizace, která je stranou  této Úmluvy, mají
pravomoc  ve všech  záležitostech  upravovaných  touto Úmluvou, ve
kterých  podle  tohoto  článku  konkrétně neprohlásily, neoznámily
nebo nesdělily přenesení pravomoci na tuto organizaci.

  4.  Mezinárodní  organizace  a  její  členské  státy, které jsou
účastnickými  státy,  neprodleně  oznámí  depozitáři  této  Úmluvy
jakékoli  změny  v  rozsahu  pravomoci,  včetně  nového  přenesení
pravomoci konkrétně uvedeného v prohlášeních podle odst. 1 a 2.

  5.  Každý účastnický  stát může  požádat mezinárodní  organizaci
a ty  její  členské  státy,  které  jsou  účastnickými  státy, aby
poskytly  informace o  tom, kdo  má pravomoc  v jakékoli konkrétní
záležitosti, která vznikla. Mezinárodní organizace a členské státy
mohou takovou informaci rovněž poskytnout z vlastní iniciativy.

  6. V prohlášeních, oznámeních a sděleních podle tohoto článku se
konkrétně uvede povaha a rozsah přenesené pravomoci.

                              Článek 6
                           Odpovědnost

  1.  Strany, které  mají pravomoc  podle článku  5 této  Přílohy,
nesou  odpovědnost  za  nesplnění  závazků  nebo  za jakékoli jiné
porušení Úmluvy.

  2.  Každý účastnický  stát může  požádat mezinárodní  organizaci
nebo  ty její  členské státy,  které jsou  účastnickými státy, aby
poskytly  informace  o  tom,   kdo  nese  odpovědnost  v  jakékoli
konkrétní  záležitosti. Organizace  a její  dotčené členské  státy
takové   informace   poskytnou.   Neposkytnutí   takové  informace
v přiměřené  lhůtě  nebo  poskytnutí  rozporuplné  informace má za
následek solidární odpovědnost.

                              Článek 7
                        Urovnávání sporů

  1. Při ukládání listiny o formálním schválení nebo o přistoupení
nebo  kdykoli   poté  si  mezinárodní   organizace  může  písemným
prohlášením  zvolit jeden  nebo několik  způsobů urovnávání  sporů
týkajících se výkladu nebo použití této Úmluvy, které jsou zmíněny
v článku 287 odst. 1 (a), (c) anebo (d).

  2. Ustanovení  Části XV se  použijí mutatis mutandis1)  na každý
spor mezi stranami této Úmluvy, z  nichž jedna nebo několik z nich
jsou mezinárodními organizacemi.

  3.  Jestliže mezinárodní  organizace  a  jeden nebo  více jejích
členských  států vystupují  společně jako  strana sporu  nebo jako
strany,  které  zastávají  stejný  zájem,  má  se  za  to, že tato
organizace  přijala stejné  způsoby urovnávání  sporů jako členské
státy.  Jestliže si  však  členský  stát zvolil  pouze Mezinárodní
soudní  dvůr podle  článku 287,  má se  za to,  že tato organizace
a dotčený členský stát přijaly arbitráž  v souladu s Přílohou VII,
pokud se strany sporu nedohodnou jinak.

                              Článek 8
                     Použitelnost Části XVII

  Část   XVII  se   použije  mutatis   mutandis1)  na  mezinárodní
organizaci s výhradou následujících ustanovení:
(a) při  použití článku  308 odst.   1 se  nebere v  úvahu listina
    mezinárodní    organizace   o    formálním   schválení    nebo
    o přistoupení;
(b)   (i) mezinárodní  organizace má  výlučnou právní  způsobilost
          při použití článků 312 až 315  v tom rozsahu, v jakém má
          pravomoc podle  článku 5 této Přílohy,  pokud jde o celý
          předmět návrhu na změnu;
     (ii) listina  o   formálním  schválení  nebo   o  přistoupení
          mezinárodní organizace  ke změně, jejíž  celý předmět je
          v pravomoci této  mezinárodní organizace podle  článku 5
          této Přílohy,  se pro účely použití  článku 316 odst. 1,
          2 a  3 pokládá  za ratifikační  listinu nebo  za listinu
          o přistoupení  každého  z   členských  států,  který  je
          účastnickým státem;
    (iii) pokud jde  o všechny ostatní  změny, listina mezinárodní
          organizace o  formálním schválení nebo  o přistoupení se
          nebere v úvahu při použití článku 316 odst. 1 a 2;
 (c)  (i) mezinárodní  organizace  nemůže  vypovědět  tuto  Úmluvu
          v souladu  s článkem  317, jestliže  kterýkoli z  jejích
          členských  států   je  účastnickým  státem   a  jestliže
          i nadále vyhovuje požadavkům stanoveným  v článku 1 této
          Přílohy;
     (ii) mezinárodní  organizace  vypoví  tuto  Úmluvu,  jestliže
          žádný z  jejích členských států  není účastnickým státem
          anebo   jestliže   tato   mezinárodní   organizace   již
          nevyhovuje  požadavkům   stanoveným  v  článku   1  této
          Přílohy. Taková výpověď vstupuje ihned v platnost.