30/1986 Sb.
                            VYHLÁŠKA
                   ministra zahraničních věcí
                      ze dne 13. ledna 1986
         o Úmluvě o Kodexu jednání liniových konferencí

     Dne  6. dubna  1974 byla  v Ženevě  sjednána Úmluva  o Kodexu
jednání liniových konferencí.  Jménem Československé socialistické
republiky byla Úmluva podepsána v New Yorku dne 30. června 1975.

     Při podpisu bylo učiněno prohlášení o tom, že
 a) ustanovení  Kodexu  se  nevztahují  na  spojené liniové služby
    zřízené   na   základě   mezivládních   dohod   k  obsluhování
    dvoustranného obchodu;
 b) případná jednostranná úprava  činnosti mimokonferenčních linek
    cestou zákonodárství jednotlivých států by byla ze strany ČSSR
    považována za neslučitelnou s  hlavními cíli a zásadami Úmluvy
    a nebyla by uznávána za platnou.

     Listina  o schválení  Československé socialistické  republiky
k Úmluvě  o  Kodexu  jednání  liniových  konferencí  byla  uložena
u generálního  tajemníka  OSN,  depozitáře  Úmluvy,  dne 4. června
1979.

     Úmluva vstoupila v platnost na  základě svého článku 49 odst.
1 dnem  6. října  1983 a  tímto dnem  vstoupila v  platnost i  pro
Československou socialistickou republiku.

     Český překlad Úmluvy se vyhlašuje současně.

                            Ministr:
                      Ing. Chňoupek v. r.

                               ÚMLUVA
              O KODEXU JEDNÁNÍ LINIOVÝCH KONFERENCÍ

                          Cíle a zásady

Smluvní strany této Úmluvy

     ve snaze zlepšit systém liniových konferencí,

     uznávajíce  potřebu  všeobecně  přijatelného  Kodexu  jednání
liniových konferencí,

     berouce v úvahu zvláštní  potřeby a problémy rozvojových zemí
se  zřetelem k  činnosti liniových  konferencí, sloužících  jejich
zahraničnímu obchodu a

     souhlasíce,  s vyjádřením  dále uvedených  základních cílů  a
hlavních zásad v Kodexu:

 a) cíle  napomáhat  spořádanému  rozšiřování  světového námořního
    obchodu;
 b) cíle  podporovat  rozvoj  pravidelných  a  účinných  liniových
    služeb přiměřených požadavkům příslušného obchodu;
 c) cíle  zajistit  rovnováhu  mezi  zájmy  dodavatelů a uživatelů
    liniových námořních služeb;
 d) zásady,  že   praxe  konferencí  nemá   způsobovat  jakoukoli
    diskriminaci  vlastníků  lodí,  odesílatelů  nebo zahraničního
    obchodu kteréhokoliv státu;
 e) zásady,  že  konference  konají  účelné  porady s organizacemi
    odesílatelů,     zástupci     odesílatelů     a    odesílateli
    v záležitostech společných zájmů za účasti příslušných orgánů,
    pokud o to požádají;
 f) zásady,  že konference  mají učinit  dostupnými pro zúčastněné
    strany příslušné informace o své činnosti, které jsou pro tyto
    strany závažné  a že mají  uveřejňovat účelné informace  o své
    činnosti,

dohodly se takto:

                               ČÁST I

                               HLAVA I
                            Definice

             Liniová konference nebo liniové konference

     Liniová  konference  je  skupina   dvou  nebo  více  dopravců
provozujících lodi, která poskytuje mezinárodní liniové služby pro
přepravu   nákladu  na   určité  trase   nebo  určitých  zeměpisně
vymezených trasách a která má  dohodu nebo ujednání, bez ohledu na
jejich povahu, v jejichž rámci provozují přepravu za jednotné nebo
společné   přepravní  sazby   a  za   jiných  sjednaných  podmínek
týkajících se poskytování liniových služeb.

                        Národní námořní linka

     Národní   námořní  linkou   u  daného   státu  je   dopravce,
provozující lodi, který má své správní ústředí a skutečné řízení v
tomto státě a je jako takový uznáván příslušnými orgány toho státu
nebo ve smyslu právních předpisů toho státu.

     Linky patřící  společnému podniku a jim  provozované s účastí
dvou nebo  více států, na  jehož kapitálu mají  národní, veřejné a
nebo  soukromé  zájmy  těchto  států  podstatný  podíl,  a jejichž
správní  ústředí a  fungující řízení  je v  jednom z těchto států,
mohou  být  uznány  za  národní  námořní  linku příslušnými orgány
těchto států.

                    Námořní linka třetího státu

     Námořní  linkou třetího  státu je  dopravce provozující  lodi
mezi dvěma státy, není-li národní  námořní linkou žádného z těchto
států.

                            Odesílatel

     Odesílatelem je fyzická nebo právnická osoba, která vstoupila
nebo projevuje  úmysl vstoupit do  smluvního nebo jiného  ujednání
s konferencí nebo námořní linkou za účelem nalodění zboží, na němž
má výdělečný zájem.

                      Organizace odesílatelů

     Organizace   odesílatelů   je    sdružení   nebo   rovnocenná
organizace, která podporuje, zastupuje  a chrání zájmy odesílatelů
a jako  taková je  uznávána  příslušným  orgánem nebo  orgány toho
státu, jehož odesílatele zastupuje, pokud si to tyto orgány přejí.

                   Zboží přepravované konferencí

     Zboží přepravované konferencí je zboží přepravované členskými
námořními linkami konference podle konferenční dohody.

                          Příslušný orgán

     Příslušným  orgánem je  vláda nebo  orgán určený  vládou nebo
národním  zákonodárstvím  k   výkonu  kterékoliv  funkce  přiznané
takovému orgánu ustanoveními tohoto Kodexu.

                    Pobídková sazba přepravného

     Pobídková  sazba  přepravného  je  sazba  zavedená  za účelem
podpory přepravy netradičních vývozů příslušného státu.

                    Zvláštní sazba přepravného

     Zvláštní  sazba  přepravného  je  zvýhodněná  sazba  jiná než
pobídková sazba, jež může být sjednána mezi příslušnými stranami.

                              HLAVA II
                  Vztahy mezi členskými linkami

                               Čl.1

                           Členství

     (1) Každá  národní  námořní  linka  má  právo být plnoprávným
členem konference, která slouží  zahraničnímu obchodu svého státu,
za podmínky, že budou splněny podmínky uvedené v článku 1 odstavec
2.  Námořní linky,  které  nejsou  národními linkami  v přepravách
prováděných konferencí, mají právo se stát plnoprávnými členy této
konference, pokud budou splněny podmínky  uvedené v čl. 1 odstavec
2 a 3 a předpisy týkající se  podílu na přepravách, jak je uvedeno
v článku 2, pokud jde o námořní linky třetích států.

     (2) Námořní linka,  která žádá o členství  v konferenci, musí
předložit doklad o své způsobilosti  a záměru, jenž může zahrnovat
používání  najaté  tonáže,  pokud  budou  splněny  podmínky tohoto
odstavce, provozovat v rámci  konference pravidelnou, přiměřenou a
účinnou  službu  na  dlouhodobém   základě,  jak  je  stanoveno  v
konferenční dohodě  a musí se  zavázat, že bude  dodržovat všechny
podmínky  konferenční dohody  a  složit  finanční záruku  ke krytí
neuhrazených  finančních závazků  pro případ,  že se  později vzdá
členství  nebo  že  její  členství  bude  pozastaveno nebo ho bude
zbavena, jestliže to vyžaduje konferenční dohoda.

     (3) Při  posuzování žádosti  o členství  námořní linky, která
není  národní  linkou  v  přepravách  příslušné konference, budou,
kromě ustanovení uvedených v článku  1 odstavec 2 vzaty mimo jiné,
v úvahu dále uvedené podmínky:
 a) současný  objem obchodu  na trase  nebo trasách  obsluhovaných
    touto konferencí a perspektivy jeho růstu;
 b) přiměřenost lodního prostoru pro současný a perspektivní objem
    obchodů na trase nebo trasách obsluhovaných touto konferencí;
 c) pravděpodobný vliv přijetí námořní linky do této konference na
    účinnost a jakost konferenčních služeb;
 d) běžná účast námořní linky v  obchodě na téže trase nebo těchže
    trasách mimo rámec konference; a
 e) běžná účast námořní linky na  téže trase nebo těchže trasách v
    rámci jiné konference.

Shora   uvedených  podmínek   nebude  použito   způsobem,  majícím
nepříznivý  vliv na  plnění  ustanovení,  týkajících se  účasti na
obchodě uvedeném v článku 2.

     (4) O  žádosti  o  přijetí  nebo  znovupřijetí  za člena bude
rozhodnuto  urychleně  a  o  rozhodnutí  bude  žadatel  konferencí
vyrozuměn  urychleně,  nejpozději  však  do  šesti  měsíců od data
žádosti.  Jestliže  námořní  lince  bylo  odmítnuto  přijetí  nebo
znovupřijetí, odůvodní konference současně písemně toto odmítnutí.

     (5) Při posuzování žádosti o přijetí vezme konference v úvahu
stanoviska předložená odesílateli  a organizacemi odesílatelů těch
států,   jejichž   obchod   tato   konference   přepravuje,  jakož
i stanoviska příslušných orgánů, jestliže o to požádají.

     (6) Dodatkem  k podmínkám  pro  přijetí  uvedeným v  článku 1
odstavec  2 předloží  námořní  linka,  která žádá  o znovupřijetí,
rovněž důkaz, že splnila své závazky ve smyslu ustanovení článku 4
odstavce  1  a  4.  Konference  může  obzvlášť  pečlivě přezkoumat
okolnosti, za kterých linka opustila konferenci. 

                               Čl.2

                      Účast na obchodech

     (1) Každá námořní linka přijatá  za člena konference má právo
plavby a nakládky zboží v přepravách prováděných touto konferencí.

     (2) Jestliže  konference  provozuje   pool,  všechny  členské
námořní  linky konference,  sloužící obchodu  zahrnutému do poolu,
mají právo účastnit se poolu pro tuto přepravu.

     (3) Za účelem určení podílu  na obchodech, na jejichž získání
mají právo  členské linky, se budou  národní námořní linky každého
státu,  bez ohledu  na počet  linek, považovat  za jedinou skupinu
námořních linek tohoto státu.

     (4) Při určování podílu na obchodě v rámci poolu jednotlivých
členských linek a nebo skupin  národních námořních linek budou se,
ve smyslu  ustanovení článku 2 odstavec  2, dodržovat dále uvedené
zásady týkající se jejich práva  na účast na obchodech prováděných
konferencí, pokud nebylo vzájemně dohodnuto jinak:
 a) skupina národních námořních linek  každého ze dvou států, mezi
    nimiž přepravu pro zahraniční  obchod provádí tato konference,
    má stejná práva  na účast na přepravném a  na objemu přepravy,
    pocházející   z   jejich   vzájemného   zahraničního   obchodu
    a prováděné konferencí;
 b) námořní  linky třetího  státu, pokud  jsou, mají  právo získat
    významnou  část,  např.  20 %,   na  přepravném  a  na  objemu
    přepravy, pocházející z těchto obchodů.

     (5) Jestliže  v   některém  státě,  jehož   obchod  zajišťuje
konference,  nejsou  žádné  národní  námořní  linky  zúčastněné na
přepravě v  tomto obchodě, bude podíl  na obchodě, na který  by ve
smyslu ustanovení  článku 2 odstavec 4  měly nárok národní námořní
linky  tohoto  státu,  rozdělen  mezi  jednotlivé  členské  linky,
zúčastněné na tomto obchodě v poměru k jejich příslušným podílům.

     (6) Jestliže se národní námořní linky jednoho státu rozhodnou
nevyužít  svého plného  podílu na  obchodě, pak  tato část  jejich
podílu na obchodě, které nevyužijí, bude rozdělena mezi jednotlivé
členské linky, zúčastněné na obchodě  v poměru k jejich příslušným
podílům.

     (7) Jestliže  národní  námořní  linky  příslušných  států  se
neúčastní  na  obchodě  mezi  těmito  státy prováděném konferencí,
budou podíly na obchodech prováděných mezi těmito státy konferencí
rozděleny poměrně  mezi účastněné členské linky  třetích států, na
základě obchodních jednání mezi těmito linkami.

     (8) Národní  námořní linky  dané územní  oblasti, které  jsou
členy  konference  na  jednom  konci  přepravní  trasy zajišťované
konferencí,  mohou mezi  sebou  na  základě vzájemné  dohody znovu
rozdělit podíly  na obchodech jim  přidělené ve smyslu  ustanovení
článku 2 odstavec 4 až 7 včetně.

     (9) S výhradou  ustanovení článku 2  odstavec 4 až  8 včetně,
která se  týkají podílů na  obchodech mezi jednotlivými  námořními
linkami  nebo skupinami  námořních linek,  budou dohody  o poolech
nebo podílu na obchodech pravidelně konferencí revidovány, a to ve
lhůtách stanovených  v těchto dohodách, a  podle podmínek podrobně
určených v konferenční dohodě.

     (10) Ustanovení  tohoto  článku  se  začne  používat co možná
nejdříve poté, kdy vstoupí v  platnost tato Úmluva, a jeho použití
skončí během přechodného období, jež v žádném případě nebude delší
než  dva   roky,  s  přihlédnutím  k   zvláštní  situaci  v  každé
z příslušných obchodních oblastí.

     (11) Námořní linky,  které jsou členy  konference, mají právo
provozovat najaté lodi, aby splnily své závazky vůči konferenci.

     (12) Podmínek  pro  stanovení  a  revizi  podílů, uvedených v
článku  2 odstavec  1 až   11 včetně,  bude použito,  jestliže při
nedostatku  poolu  je  dohoda  o  rozdělení  přístavů,  v nichž se
přistává,  o počtu  odjezdu lodí  a nebo  o jiné formě rozdělování
nákladů.

     (13) Není-li v  konferenci žádná dohoda o  poolu, o rozdělení
přístavů,  v nichž  se přistává,  o počtu  odjezdu lodí  nebo jiná
dohoda o  účasti na obchodech,  každá skupina národních  námořních
linek,  které  jsou  členy  konference,  může  požadovat, aby byla
zavedena ujednání o  poolu, pokud jde o obchod  mezi jejich státy,
prováděný  touto konferencí,  v  souladu  s ustanoveními  článku 2
odstavec 4  nebo mohou požadovat,  aby odjezdy lodí  byly upraveny
tak, aby těmto linkám poskytly možnost požívat řádně stejných práv
účasti na obchodě mezi  těmito dvěma státy, prováděném konferencí,
jakých  by   požívaly  podle  ustanovení  článku   2  odstavec  4.
Konference  posoudí  každou  takovou   žádost  a  rozhodne  o  ní.
Nemají-li členové  konference takovou dohodu o  zřízení poolu nebo
o úpravě  odjezdů  lodí,  mají  skupiny  národních námořních linek
států  na   obou  koncích  přepravní   trasy  většinu  hlasů   při
rozhodování o  zřízení takového poolu nebo  o úpravě odjezdů lodí.
O věci bude rozhodnuto  ve lhůtě nikoliv delší než  šest měsíců od
data přijetí žádosti.

     (14) V případě neshody mezi národními námořními linkami států
na  obou   koncích  přepravní  trasy,   jejichž  obchod  obsluhuje
konference,  o  tom,  zda  má  být  zřízen  pool, mohou tyto linky
požádat, aby  v rámci konference  byly odjezdy lodí  upraveny tak,
aby  těmto linkám  poskytly  možnost  řádně požívat  stejných práv
účasti   na  obchodě   mezi  těmito   dvěma  státy,   zajišťovaném
konferencí, jakých by požívaly  podle ustanovení článku 2 odstavec
4. V  případě, že nejsou žádné  národní námořní linky v  jednom ze
států,  jejichž obchod  obsluhuje konference,  může národní  linka
nebo linky  jiného státu podat  stejnou žádost. Konference  vyvine
největší úsilí,  aby této žádosti vyhověla.  Jestliže však žádosti
vyhověno nebylo,  mohou se příslušné orgány  států na obou koncích
přepravní trasy, pokud  si to přejí, ujmout věci  a dát účastněným
stranám  k  úvaze  svá  stanoviska.  Nedosáhne-li  se dohody, bude
rozpor projednán postupem stanoveným v tomto Kodexu.

     (15) Ostatní  námořní  linky,  které  jsou  členy konference,
mohou rovněž žádat, aby byly zavedeny dohody o poolu nebo dohody o
počtu  odjezdů  lodí,  a  jejich  žádost  konference posoudí podle
příslušných ustanovení tohoto Kodexu.

     (16) Konference zajistí vhodná opatření  v každé své dohodě o
poolu,  aby  byly  řešeny   případy,  kdy  některá  členská  linka
nepřevzala  k  přepravě  náklad  z  nějakého  důvodu,  s  výjimkou
případů,  kdy byl  náklad  dodán  odesílatelem opožděně.  V takové
dohodě bude  stanoveno, že loď  s nevyknihovaným prostorem,  jehož
může  být využito,  smí nalodit  náklad, i  když by  to byl náklad
navíc  nad  poolový  podíl  linky  v  příslušné  přepravní  trase,
jestliže  by jinak  náklad nebyl  naloděn a  jeho přeprava by byla
zdržena déle než lhůta stanovená konferencí.

     (17) Ustanovení článku  2 odstavec 1  až 16 včetně  se týkají
veškerého  zboží,  bez  ohledu  na  jeho  původ,  určení nebo jeho
zamýšlené použití, s výjimkou vojenského zařízení, které je určeno
pro účely národní obrany. 

                               Čl.3

                Řízení při vydávání rozhodnutí

     Řízení  při  vydávání  rozhodnutí,  zakotvené  v  konferenční
dohodě  bude  založeno  na   zásadě  rovnosti  všech  plnoprávných
členských  linek; toto  řízení zajistí,  aby pravidla  o hlasování
nebyla překážkou  pro řádnou práci konference  a službu v obchodní
oblasti a určí záležitosti,  ve kterých rozhodnutí budou přijímána
jednomyslně.  Nemůže  však  být  učiněno  rozhodnutí  týkající  se
záležitostí vymezených v konferenční  dohodě, které se vztahují na
obchod mezi  dvěma státy, bez  souhlasu národních námořních  linek
těchto dvou států. 

                               Čl.4

                            Sankce

     (1) Námořní linka,  která je členem konference,  má právo - s
výhradou ustanovení týkajících se vystoupení, která jsou zakotvena
v systémech  poolu  a  nebo  v  ujednáních  o  podílu na nákladu -
zajistit  si bez  penalizace své  uvolnění z  podmínek konferenční
dohody  po podání  tříměsíční výpovědi,  pokud konferenční  dohoda
nestanoví  jinou lhůtu,  třebaže  bude  požadováno, aby  jako člen
konference splnila své závazky až do data svého uvolnění.

     (2) Konference  může na  základě výpovědi,  která bude  blíže
určena  v konferenční  dohodě, pozastavit  členství nebo  vyloučit
člena pro  závažné nedodržování ustanovení  a podmínek konferenční
dohody.

     (3) Vyloučení   člena  nebo   pozastavení  členství  nenabude
účinnosti, pokud nebylo písemně  zdůvodněno a pokud jakýkoliv spor
nebyl vyřízen podle ustanovení hlavy VI.

     (4) Při  vzdání se  členství nebo  vyloučení, bude  příslušná
linka   požádána,  aby   zaplatila  svůj   podíl  na  neuhrazených
finančních závazcích  konference, a to  až do data,  kdy se vzdala
členství nebo kdy byla vyloučena.  V případech vzdání se členství,
jeho  pozastavení  nebo  vyloučení,  není  linka  zproštěna  svých
finančních  závazků  podle  konferenční  dohody  ani žádného svého
závazku vůči odesílatelům. 

                               Čl.5

                  Vlastní pořádkové předpisy

     (1) Konference zavede a bude udržovat aktuální a přehledný co
možná nejobsáhlejší výčet postupů, které se považují za nedodržení
a nebo  za porušení  konferenční dohody  a zajistí  vlastní účinný
pořádkový  použitelný  mechanismus   podle  zvláštních  ustanovení
vyžadujících:
 a) aby  stanovení  nebo  odstupňování  pokuty  za nedodržení nebo
    porušení dohody bylo úměrné jejich závažnosti;
 b) aby  na žádost  konference  nebo  jiné zúčastněné  strany byly
    výrok o stížnostech a/nebo rozhodnutí učiněná o stížnostech na
    nedodržení nebo  porušení dohody přezkoumány  a aby byl  vydán
    nestranný posudek  osobou fyzickou nebo  právnickou bez poměru
    k  některé  členské  námořní  lince  konference  nebo  k  jiné
    zúčastněné straně;
 c) aby  na  požádání  byla  podána  zpráva  o  akci  podniknuté v
    souvislosti se  stížnostmi na nedodržení  nebo porušení dohody
    příslušným orgánům  států, jejichž obchodu  konference slouží,
    a států,  jejichž námořní  linky jsou  členy této  konference,
    a to na bázi anonymity pro zúčastněné strany.

     (2) Námořní   linky   a   konference   jsou   oprávněny  plně
spolupracovat  s odesílateli  a organizacemi  odesílatelů v  úsilí
potírat nedodržování a porušování dohod. 

                               Čl.6

                      Konferenční dohody

     Veškeré  konferenční  dohody,  dohody  o  poolu,  o rozdělení
obsluhovaných  přístavů, o  počtu  odjezdů  lodí, jakož  i všechny
dodatky nebo jiné dokumenty, které s nimi přímo souvisí a dotýkají
se takových dohod, budou  na požádání přístupné příslušným orgánům
států, jejichž obchodu konference  slouží a států, jejichž námořní
linky jsou členy konference. 

                            HLAVA III
                      Vztahy k odesílatelům

                               Čl.7

                      Věrnostní ujednání

     (1) Členské  námořní  linky  konference  mají  právo zavést a
udržovat  v platnosti  věrnostní ujednání  s odesílateli,  jejichž
forma  a   podmínky  jsou  předmětem   porad  mezi  konferencí   a
organizacemi odesílatelů nebo zástupci odesílatelů. Tato věrnostní
ujednání budou obsahovat ustanovení zaručující práva odesílatelů a
členů konference. Tato ujednání budou založena na smluvním systému
nebo jiném systému, který je rovněž zákonný.

     (2) Ať jsou uzavřená věrnostní ujednání jakákoliv, bude sazba
přepravného  použitelná  pro  věrné  odesílatele  určena  v  rámci
stanoveného   procentuálního    odstupňování   sazby   přepravného
používané pro jiné odesílatele. Když  změna v rozdílu sazeb vyvolá
zvýšení  sazeb  účtovaných  odesílatelům,   může  být  tato  změna
zavedena  až po  uplynutí 150  dní od  data, kdy  to bylo oznámeno
těmto  odesílatelům  nebo  podle  oblastní  praxe  a  nebo dohody.
Rozpory vzniklé  v souvislosti se  změnou v rozdílu  sazeb se řeší
způsobem stanoveným ve věrnostním ujednání.

     (3) Podmínky  věrnostních ujednání  obsahují záruky  výslovně
stanovící  práva a  povinnosti odesílatelů  a členských  námořních
linek  konference,   a  to,  mimo   jiné,  podle  dále   uvedených
ustanovení:
 a) Odesílatel  je zavázán,  pokud  jde  o náklad,  jehož nalodění
    kontroluje sám nebo jeho  sesterská nebo přidružená společnost
    nebo  jeho zasílatel,  v  souladu  s podmínkami  kupní smlouvy
    předmětného  zboží  za  podmínky,  že  se  odesílatel nepokusí
    obcházením, úskokem nebo  pomocí prostředníka přepravit náklad
    jiným způsobem, při porušení svého věrnostního závazku.
 b) Tam, kde existuje věrnostní smlouva, bude rozsah skutečné nebo
    prokázané  škody  a  nebo  pokuty  podrobně  určen ve smlouvě.
    Členské linky konference však mohou rozhodnout, že bude určena
    nižší míra náhrady  škody nebo že se vzdají  nároku na náhradu
    škody.  V  žádném  případě  však  náhrada  škody,  která podle
    smlouvy má  být zaplacena odesílatelem,  nesmí býti vyšší  než
    přepravní  náklady  určité   zásilky,  vypočtené  podle  sazby
    stanovené ve smlouvě.
 c) Odesílatel je oprávněn obnovit plně své věrnostní postavení za
    předpokladu,  že  splní  podmínky  stanovené konferencí, které
    jsou podrobně stanoveny ve věrnostním ujednání.
 d) Věrnostní ujednání bude obsahovat:
      i) Seznam  nákladů,  který  může  zahrnovat hromadné náklady
         loděné bez  označení nebo počtu,  jež jsou zvlášť  vyňaty
         z rámce věrnostního ujednání;
     ii) Určení okolností, za nichž jiný  náklad než ten, který je
         zahrnut pod pododstavcem i) se považuje za vyňatý z rámce
         věrnostního ujednání;
    iii) Způsob řešení sporů vzniklých z věrnostního ujednání;
     iv) Ustanovení týkající se  ukončení věrnostního ujednání bez
         pokuty  buď  na  žádost  odesílatele  nebo konference, po
         uplynutí  stanovené  lhůty  pro  podání výpovědi, přičemž
         musí výpověď být dána písemně; a
      v) Podmínky pro zproštění závazku.

     (4) Je-li mezi konferencí  a organizací odesílatelů, zástupci
odesílatelů anebo  odesílateli rozpor ohledně  formy nebo podmínek
navrhovaného  věrnostního ujednání,  může každá  strana předložiti
věc  k  rozhodnutí  v  příslušném  řízení  podle ustanovení tohoto
Kodexu. 

                               Čl.8

                       Zproštění závazků

     (1) Konference zajistí v rámci podmínek věrnostních ujednání,
aby žádosti odesílatelů o zproštění závazků byly přezkoumány a aby
o nich  bylo urychleně  rozhodnuto, a  bude-li o  to požádáno, aby
byly udány písemně důvody, kde  žádosti o zproštění závazků nebylo
vyhověno.  Pokud  konference  nepotvrdí   ve  lhůtě  stanovené  ve
věrnostním ujednání,  že dává dostatečný lodní  prostor k nalodění
odesílatelova  nákladu  ve  lhůtě  rovněž  stanovené ve věrnostním
ujednání, má  odesílatel právo, aniž  byl penalizován, použít  pro
předmětný náklad kterékoliv lodi.

     (2) V  přístavech, kde  konferenční služby  jsou organizovány
tak,  že závisí  na disponibilitě  stanoveného minimálního nákladu
(tj. na  zájmu), avšak buď  námořní linka do  přístavu nepřipluje,
přestože  odesílatelé  podali  řádné  hlášení,  nebo námořní linka
neodpoví  ve stanovené  době na  hlášení podané  odesílateli, mají
odesílatelé  automaticky  právo,  aniž  tím  bylo  dotčeno  jejich
věrnostní postavení, použít kterékoliv  dostupné lodi pro přepravu
svého nákladu. 

                               Čl.9

   Dostupnost tarifů a souvisejících podmínek anebo předpisů

     Tarify,  související  podmínky,  předpisy  a  všechny  jejich
úpravy   budou   na   žádost   dostupny  odesílatelům, organizacím
odesílatelů a jiným zúčastněným stranám za přiměřenou cenu a budou
k dispozici  k nahlédnutí  v úřadovnách  námořních linek  a jejich
agentů. Obsahují  v nezkrácené formě všechny  podmínky týkající se
použití přepravních  sazeb a přepravy veškerého  v nich zahrnutého
nákladu. 

                               Čl.10

                        Výroční zprávy

     Konference  každoročně  podají  organizacím  odesílatelů nebo
zástupcům odesílatelů zprávy o své činnosti určené k tomu, aby jim
poskytly  všeobecné informace,  jež jsou  pro ně  zajímavé, včetně
příslušných  informací  o  poradách  konaných  s  odesílateli nebo
s organizacemi  odesílatelů  o   opatřeních  učiněných  ve  věcech
stížností, o změnách v členství  a o důležitých změnách týkajících
se služeb, tarifů a podmínek přepravy. Takové výroční zprávy budou
na  žádost předkládány  příslušným orgánům  států, jejichž obchodu
příslušná konference slouží. 

                               Čl.11

                        Poradní aparát

     (1) Mezi   konferencí,  organizacemi   odesílatelů,  zástupci
odesílatelů a  kde je to uskutečnitelné,  odesílateli, kteří mohou
být k tomu účelu určeni příslušným  orgánem, pokud si to přeje, se
budou konat porady o záležitostech společného zájmu. Takové porady
se budou  konat, kdykoliv o  to požádá některá  ze shora uvedených
stran. Příslušné orgány mají právo,  požádají-li o to, účastnit se
plně porad, což však neznamená, že přitom hrají rozhodovací úlohu.

     (2) Předmětem  porad  mohou  být,  mimo  jiné,  dále  uvedené
záležitosti:
 a) změny všeobecných tarifních podmínek a souvisejících úprav;
 b) změny  všeobecné úrovně  tarifních  sazeb  a sazeb  pro hlavní
    komodity;
 c) pobídkové a nebo zvláštní přepravní sazby;
 d) ukládání přirážek k přepravnému a jejich změny;
 e) věrnostní ujednání, jejich zavedení  nebo změny jejich formy a
    všeobecných podmínek;
 f) změny v tarifním zařazení přístavů;
 g) postup   při   podávání   potřebných   informací   odesílateli
    o očekávaném objemu a povaze jejich nákladů; a
 h) nabídka  nákladu k  přepravě a  požadavky týkající  se hlášení
    o disponibilitě nákladu.

     (3) V rozsahu spadajícím do  sféry činnosti konference, mohou
být předmětem porad také dále uvedené záležitosti:
 a) služby při inspekci nákladu;
 b) změny způsobu provádění služeb;
 c) účinky zavedení nové technologie při přepravě nákladu, zejména
    vytvářením  větších jednotek  se současným  snížením obvyklých
    služeb nebo odpadnutím přímých služeb; a
 d) přiměřenost  a  jakost  námořních  přepravních  služeb, včetně
    účinků  dohod  o  poolu,  o  rozdělení  obsluhovaných přístavů
    a o  počtu odjezdů lodí  na zabezpečení námořních  přepravních
    služeb  a přepravních  sazeb,  za  které se  poskytují námořní
    přepravní    služby;   změny    v   provozovaných    oblastech
    a v pravidelnosti najíždění konferenčními loděmi.

     (4) Porady se konají před vydáním konečných rozhodnutí, pokud
není  v  tomto  Kodexu  stanoveno  jinak.  Zpráva  o úmyslu učinit
rozhodnutí ve  věcech uvedených v  článku 11 odstavec  2 a 3  bude
dána  předem. Kde  to není  možné, mohou  být naléhavá  rozhodnutí
učiněna před konáním porad.

     (5) Porady budou  zahájeny bez zbytečného odkladu  a v každém
případě  nejpozději  v  maximální  lhůtě  stanovené  v konferenční
dohodě,  nebo,  jestliže   dohoda  taková  ustanovení  neobsahuje,
nejpozději do  30 dnů po přijetí  návrhu na konání porad,  pokud v
tomto Kodexu nejsou stanoveny lhůty odlišné.

     (6) Při konání  porad vyvinou strany  co největší úsilí,  aby
poskytly  příslušné  informace,  aby  včas  projednaly a vyjasnily
záležitosti za  tím účelem, aby  bylo nalezeno řešení  předmětných
problémů.  Zúčastněné  strany  uváží  stanoviska  a problémy každé
z nich  a  vynasnaží  se  dosáhnout  dohody,  která bude v souladu
s jejich obchodními možnostmi. 

                            HLAVA IV.
                         Přepravní sazby

                               Čl.12

            Zásady pro stanovení přepravních sazeb

     Při  rozhodování   o  otázkách  tarifní   politiky  ve  všech
případech  uvedených  v  tomto  Kodexu,  budou  vzata v úvahu dále
uvedená ustanovení, pokud není stanoveno jinak:
 a) přepravní sazby budou stanoveny na  tak nízké úrovni, jak je z
    obchodního   hlediska   možné,   a   připustí  přiměřený  zisk
    vlastníkům lodí;
 b) provozní  náklady konferencí  se zpravidla  hodnotí za okružní
    cestu lodí tak, že cesta ve směru tam a cesta ve směru zpět se
    považují  za jeden  celek. Kde  je to  použitelné, posuzuje se
    cesta tam i cesta zpět odděleně. Při přepravních sazbách se má
    brát v úvahu, kromě  jiných činitelů, povaha nákladů, vzájemný
    poměr  mezi  váhou  a  rozměrností  nákladů,  jakož  i hodnota
    nákladů;
 c) při stanovení pobídkových přepravních  sazeb a nebo zvláštních
    přepravních  sazeb  pro  určité  zboží,  budou  vzaty  v úvahu
    podmínky pro obchod tímto zbožím ve státech, kterým konference
    slouží, zejména v rozvojových a ve vnitrozemských státech. 

                               Čl.13

       Konferenční tarify a klasifikace tarifních sazeb

     (1) Konferenční tarify nebudou  nespravedlivě rozlišovat mezi
odesílateli podobného  postavení. Námořní linky,  které jsou členy
konference,  budou  přísně  dodržovat  sazby,  pravidla a podmínky
uvedené  v  tarifech  nebo  v  jiných  běžně platných uveřejněných
dokumentech konference a každá  zvláštní ujednání připuštěná tímto
Kodexem.

     (2) Konferenční  tarify  by  měly  být  sestaveny jednoduše a
jasně a  měly by obsahovat co  možná nejméně tříd/kategorií, podle
zvláštních požadavků  obchodu, a specifikovat  přepravní sazbu pro
každý   druh  zboží   a  tam,   kde  je   to  vhodné,  pro  každou
třídu/kategorii;   měly  by   rovněž  uvádět,   kdykoliv  to  bude
proveditelné  -  za   účelem  usnadnění  statistického  zpracování
a rozboru, příslušné odpovídající kódové číslo položky podle Stálé
mezinárodní  obchodní klasifikace,  Bruselské tarifní nomenklatury
nebo  kterékoliv  jiné  nomenklatury,  jež  může  být  mezinárodně
přijata;  klasifikace   druhů  zboží  v  tarifech,   by  měla  být
připravena,   pokud   to    bude   proveditelné,   ve   spolupráci
s organizacemi odesílatelů nebo jinými zúčastněnými národními nebo
mezinárodními organizacemi. 

                               Čl.14

              Všeobecné zvýšení přepravních sazeb

     (1) Konference oznámí  ve lhůtě nikoliv  kratší než 150  dní,
nebo podle  oblastní praxe a nebo  dohody, organizacím odesílatelů
nebo  zástupcům  odesílatelů  a/nebo  odesílatelům  a  pokud se to
vyžaduje  i příslušným  orgánům států,  jejichž obchodu konference
slouží,  svůj úmysl  provést všeobecné  zvýšení přepravních sazeb,
s udáním jeho rozsahu, data vstupu  v účinnost a důvodů na podporu
navrhovaného zvýšení.

     (2) Na žádosti kterékoliv strany, určené k tomu účelu v tomto
Kodexu,  jež je  třeba podat  v dohodnuté  lhůtě po přijetí tohoto
oznámení,  budou  zahájeny  porady  podle  příslušných  ustanovení
tohoto Kodexu,  ve stanovené lhůtě  nepřesahující 30 dní,  nebo ve
lhůtě dříve  dohodnuté mezi příslušnými stranami;  porady se budou
konat o  základu a výši navrhovaného  zvýšení a o datu,  od kdy má
zvýšení nabýt účinnosti.

     (3) Konference ve  snaze urychlit porady může  nebo na žádost
kterékoliv  strany,  jež  je  uvedena  v  tomto Kodexu jako strana
oprávněná  účastnit  se  porad  o  všeobecném  zvýšení přepravních
sazeb, je povinna,  když je to možné, předložit  v přiměřené lhůtě
před  zahájením porad  účastnícím se  stranám zprávu  vypracovanou
nezávislými účetními znalci dobré pověsti včetně celkového rozboru
údajů, které se  týkají příslušných výdajů a příjmů,  jež si podle
názoru konference  vynucují zvýšení přepravních  sazeb pokud tento
rozbor strany o  něj žádající přijímají jako jeden  ze základů pro
porady.

     (4) Je-li  výsledkem  porad  dosažení  dohody, nabude zvýšení
přepravních sazeb  účinnosti od data uvedeného  v oznámení podaném
podle  ustanovení   článku  14  odstavec  1,   pokud  nebylo  mezi
zúčastněnými stranami dohodnuto pozdější datum.

     (5) Nebude-li dosaženo  dohody do 30  dní od podání  oznámení
podle  ustanovení článku  14 odstavec  1 a  při zachování  postupu
předepsaného  v  tomto  Kodexu,  bude  záležitost ihned postoupena
povinnému  mezinárodnímu smírčímu  řízení, podle  ustanovení hlavy
VI. o doporučení smírčích rozhodců, pokud bylo přijato účastněnými
stranami,  je  pro  ně  závazné   a  bude  provedeno,  s  výhradou
ustanovení  článku 14  odstavec 9,  s účinností  od data uvedeného
v doporučení smírčích rozhodců.

     (6) S výhradou ustanovení článku 14 odstavec 9 může všeobecné
zvýšení přepravních sazeb být konferencí provedeno i před vydáním
doporučení smírčích  rozhodců. Při vydávání  svého doporučení mají
smírčí  rozhodci  vzít  v  úvahu  rozsah  shora  uvedeného zvýšení
provedeného  konferencí  a  dobu,  po  kterou  bylo  v  platnosti.
Jestliže  konference  odmítne  doporučení  smírčích rozhodců, mají
odesílatelé a nebo organizace  odesílatelů právo nepovažovat se za
vázané,  poté co  to řádně  oznámili, žádným  ujednáním nebo jinou
smlouvou   s  touto   konferencí,  jež   by  jim   bránily  použít
nekonferenčních námořních  linek. Tam, kde  je věrnostní ujednání,
dají odesílatelé  a nebo organizace  odesílatelů výpověď ve  lhůtě
30 dnů s tím účinkem, že  se nadále necítí vázáni tímto ujednáním,
kterážto výpověď bude  platit od data v ní  uvedeného, a pro tento
účel bude  ve věrnostním ujednání  stanovena lhůta nikoliv  kratší
než 30 dnů, avšak ne delší než 90 dnů.

     (7) Odložený  rabat, který  přísluší odesílateli  a který již
vznikl u  konference, nesmí být zadržen  konferencí ani propadnout
v její  prospěch v  důsledku jednání  odesílatele podle ustanovení
článku 14 odstavec 6.

     (8) Jestliže  obchod  státu  zajišťovaný  námořními  linkami,
které jsou  členy konference, sestává  na určité trase  převážně z
jednoho nebo  několika základních druhů  zboží, pak každé  zvýšení
přepravní  sazby  u  jednoho  nebo  více  druhů  tohoto zboží bude
považováno za všeobecné  zvýšení přepravní sazby a budou  se na ně
vztahovat příslušná ustanovení tohoto Kodexu.

     (9) Konference  zavede všeobecné  zvýšení přepravních  sazeb,
účinné podle  ustanovení podle tohoto Kodexu,  na dobu stanoveného
minimálního trvání, vždy podle  pravidel, která se týkají přirážek
a úpravy přepravních  sazeb v důsledku  kolísání devizových kursů.
Doba, po kterou má používat všeobecného zvýšení přepravních sazeb,
je  záležitostí vhodnou  k  posouzení  během porad  konaných podle
ustanovení  článku   14  odstavec  2,  avšak   pokud  nebylo  mezi
zúčastněnými  stranami  dohodnuto  jinak  během  porad  nesmí  být
minimální časové údobí mezi datem,  kdy se jedno všeobecné zvýšení
přepravních sazeb stalo účinným, a  datem, kdy bylo oznámeno další
všeobecné zvýšení přepravních sazeb ve smyslu ustanovení článku 14
odstavec 1, kratší než 10 měsíců. 

                               Čl.15

                   Pobídkové přepravní sazby

     (1) Konference  mají  zavádět  pobídkové  přepravní sazby pro
netradiční vývozy.

     (2) Všechny  potřebné  a  vhodné  informace, které odůvodňují
potřebu  pobídkové  přepravní  sazby,  budou předloženy konferenci
odesílateli,  organizacemi odesílatelů  nebo zástupci zúčastněných
odesílatelů.

     (3) Bude   zavedeno  zvláštní   řízení,  stanovící   vydávání
rozhodnutí o žádostech pobídkové přepravní sazby do 30 dní od data
přijetí těchto  informací, pokud nebylo  vzájemně dohodnuto jinak.
Bude  jasně rozlišováno  mezi tímto  řízením a  obecným řízením  o
posouzení možností  snížení přepravních sazeb na  jiné druhy zboží
nebo o jejich osvobození od zvýšení.

     (4) Informace  ohledně  řízení  ve  věci  posouzení žádostí o
pobídkové  přepravní  sazby  budou  konferencí  dány  k  dispozici
odesílatelům  a  nebo  organizacím  odesílatelů  a  na žádost také
vládám  a nebo  jiným  příslušným  orgánům států,  jejichž obchodu
konference slouží.

     (5) Pobídková přepravní  sazba se zavádí normálně  na dobu 12
měsíců, pokud  nebylo dohodnuto jinak  mezi zúčastněnými stranami.
Před uplynutím této doby bude pobídková přepravní sazba revidována
na žádost odesílatele a nebo organizace odesílatelů, kterých se to
týká, přičemž bude věcí odesílatele a nebo organizace odesílatelů,
aby konferenci  na žádost prokázali,  že další platnost  sazby nad
původní údobí je odůvodněna.

     (6) Při zkoumání žádosti o  pobídkovou sazbu, může konference
vzít  v úvahu,  že i   když sazba  má podpořit  vývoz netradičního
výrobku, pro  nějž se požaduje,  pravděpodobně nevytváří podstatné
narušení  konkurenční  schopnosti   ve  vývozu  podobných  výrobků
z jiného státu, jemuž konference slouží.

     (7) Pobídkové přepravní sazby nejsou osvobozeny od přirážek k
přepravnému ani  od zavedení koeficientu  měnové úpravy ve  smyslu
ustanovení článku 16 a 17.

     (8) Každá  námořní  linka,  která  je  členem konference, jež
obsluhuje  příslušné  přístavy   v  přepravách  prováděných  touto
konferencí,  přijme   a  bezdůvodně  neodmítne   slušný  podíl  na
nákladech,  pro  které  stanovila  konference pobídkovou přepravní
sazbu. 

                               Čl.16

                           Přirážky

     (1) Přirážky  k  přepravnému  zavedené  konferencí  ke  krytí
náhlých  nebo mimořádných  zvýšení výdajů  nebo snížení  příjmů se
považují  za dočasné.  Budou sníženy  podle zlepšení  situace nebo
okolností, jimž se jejich zavedením mělo čelit, a budou zrušeny za
podmínky ustanovení článku 16 odstavec 6, jakmile přestane situace
nebo  okolnosti,  které  vyvolaly  jejich  zavedení.  To  musí být
uvedeno  v době  jejich zavedení   a pokud  je to  možné, současně
s popisem  změny  situace  nebo  okolností,  které vyvolají jejich
zvýšení, snížení nebo zrušení.

     (2) Přirážky  zavedené  na  náklad  přepravovaný  do určitého
přístavu nebo z určitého přístavu  se považují rovněž za dočasné a
rovněž se zvyšují, snižují nebo ruší, s výhradou ustanovení článku
16 odstavec 6, když se situace v tomto přístavu změní.

     (3) Dříve než se zavede  jakákoliv přirážka až všeobecná nebo
týkající se jen  určitého přístavu, má se o tom  podat zpráva a na
žádost se bude konat porada  podle pravidel o řízení stanovených v
tomto  Kodexu  mezi  příslušnou  konferencí  a ostatními stranami,
které  jsou přímo  dotčeny přirážkou  a mají  ve smyslu ustanovení
tohoto Kodexu právo účastnit  se takových porad, kromě výjimečných
okolností  opravňujících  okamžité  zavedení  takové  přirážky.  V
případech,  kde přirážka  byla zavedena  bez předcházející porady,
budou se na žádost konat porady  hned poté, jakmile to bude možné.
Před konáním takových porad poskytne konference údaje, které podle
jejího názoru odůvodňují zavedení přirážky.

     (4) Pokud  se  strany  nedohodnou  jinak,  jestliže  se během
15denní lhůty po přijetí oznámení podaného podle ustanovení článku
16 odstavec 3 nedosáhne  mezi zúčastněnými stranami dohody uvedené
v tomto  článku  o  otázce  přirážky,  platí  pro  řešení  rozporů
příslušná ustanovení obsažená v  tomto Kodexu. Pokud se zúčastněné
strany  nedohodnou  jinak,  může   být  uložena  přirážka  i  před
rozhodnutím  sporu,  jestliže   sporná  záležitost  zůstává  stále
nerozhodnuta ke konci 30denního  období po přijetí shora uvedeného
oznámení.

     (5) V případě, že se přirážka zavádí za výjimečných okolností
bez předcházející porady, jak je stanoveno v článku 16 odstavec 3,
a jestliže  se nedosáhne  dohody během  následujících porad, platí
pro řešení rozporů příslušné ustanovení obsažené v tomto Kodexu.

     (6) Finanční ztráta,  kterou utrpí námořní  linky, které jsou
členy  konference  v  důsledku  jakéhokoliv  prodlení  způsobeného
poradami a  nebo jiným řízením, týkajícím  se rozhodování sporných
záležitostí  ohledně  zavedení  přirážek  podle  ustanovení tohoto
Kodexu,  v porovnání  k datu,  od kdy  měla být  zavedena přirážka
podle podmínek oznámení podaného v souladu s ustanovením článku 16
odstavec  3,  může  být  kompensována  odpovídajícím  prodloužením
platnosti přirážky  před jejím zrušením.  Naproti tomu, při  každé
přirážce zavedené  konferencí, jež pak  bude určena a  uznána jako
neodůvodněná nebo  nadměrná na základě výsledku  porad nebo jiného
řízení stanoveného v tomto Kodexu, budou částky takto vybrané nebo
jejich přebytek - jak shora  uvedeno - vráceny stranám, kterých se
to  týká, jestliže  o to  požádají ve  lhůtě 30  dní po  uplatnění
nároku, pokud se nedohodnou jinak. 

                               Čl.17

                         Měnové změny

     (1) Změny  devizových  kursů  včetně  formální devalvace nebo
revalvace, které  vedou ke změnám  souhrnných provozních výdajů  a
nebo  příjmů  námořních  linek,  které  jsou  členy konference, ve
vztahu k  jejich provozu v  rámci konference, odůvodňují  zavedení
měnového vyrovnávacího  koeficientu nebo změnu  přepravních sazeb.
Úprava  nebo  změna  bude  taková,  aby  v  celku neměly příslušné
členské linky, pokud  je to možné, ani zisk  ani ztrátu v důsledku
takové  úpravy nebo  změny. Úprava  nebo změna  může být  ve formě
měnových přirážek nebo slev nebo zvýšení anebo snížení přepravních
sazeb.

     (2) Takové úpravy  nebo změny jsou vázány  na oznámení, které
má  být provedeno  podle oblastní  praxe, kde  taková praxe  je, a
budou  se  konat  porady   podle  ustanovení  tohoto  Kodexu  mezi
příslušnou konferencí  a ostatními stranami, které  jsou tím přímo
dotčeny a které podle ustanovení tohoto Kodexu mají právo účastnit
se   porad,  kromě   za  takových   výjimečných  okolností,  které
odůvodňují  okamžité zavedení  měnového vyrovnávacího  koeficientu
nebo  změnu  přepravní  sazby.  V  případě,  že  se  tak stalo bez
předcházejících  porad, budou  se porady  konat ihned,  jakmile to
bude  možné. Porady  se mají  zabývat použitím,  rozsahem a  datem
zavedení měnového  vyrovnávacího koeficientu nebo  změny přepravní
sazby  a  pro  tento  účel  se  bude  postupovat  stejně,  jak  je
předepsáno  v článku  16 odstavec  4 a  5, pokud  jde o  přirážky.
Takové  porady  se  mají  konat  a  skončit  během  období, které
nepřesáhne  15 dní  od data,  kdy byl  oznámen záměr použít měnové
přirážky nebo provést změnu přepravní sazby.

     (3) Nebylo-li  při poradách  dosaženo žádné  dohody během  15
dní, budou platit pro řešení rozporů příslušná ustanovení obsažená
v tomto Kodexu.

     (4) Ustanovení  článku  16  odstavec  6  platí  přiměřeně pro
měnové  vyrovnávací  koeficienty  a  pro  změny přepravních sazeb,
kterými se zabývá tento článek. 

                            HLAVA V.
                       Ostatní záležitosti

                               Čl.18

                          Bojové lodi

     Členové  konference  nepoužijí  bojových  lodí  v konferenční
obchodní  oblasti za  tím  účelem,  aby vyloučili,  zabránili nebo
snížili  konkurenci  vypuzením  námořní  linky,  která není členem
konference, z dané obchodní oblasti. 

                               Čl.19

                       Přiměřenost služeb

     (1) Konference  mají učinit  potřebná a  vhodná opatření, aby
zajistily,  aby  jejich   členské  linky  poskytovaly  pravidelné,
přiměřené a účinné služby s požadovaným provozem na trasách, které
obsluhují, a zařídí takové služby, aby  - pokud je to možné - bylo
zamezeno   nadměrnému  nakupení   nebo  vypuštění   odjezdů  lodí.
Konference mají rovněž zvážit jakákoliv zvláštní opatření potřebná
pro organizaci služeb v sezónních výkyvech v objemu nákladů.

     (2) Konference  a  ostatní  strany,  které  podle  ustanovení
tohoto  Kodexu   mají  právo  účastnit  se   na  poradách,  včetně
příslušných orgánů  pokud si to přejí,  mají sledovat požadavky na
lodní prostor,  přiměřenost a vhodnost služby,  a zejména možnosti
racionalizace a  zvýšení účinnosti služeb, jakož  i udržovat úzkou
spolupráci. Zisky  zjištěné jako výsledek  racionalizace služeb se
odpovídajícím způsobem projeví v úrovni přepravních sazeb.

     (3) Pro přístav, pro který  poskytuje konference služby pouze
za  podmínky,  že  je  k  dispozici  stanovené  minimální množství
nákladu, stanoví  se toto minimum  v tarifu. Odesílatelé  mají dát
příslušné oznámení, že takový náklad je k dispozici. 

                               Čl.20

                       Ústředí konference

     Konference  zpravidla  zřídí  své  ústředí  v  zemi,  jejímuž
obchodu konference  slouží, nebylo-li členskými  námořními linkami
dohodnuto jinak. 

                               Čl.21

                           Zastoupení

     Konference zřídí  místní zastoupení ve  všech státech, kterým
poskytuje služby,  s výjimkou, že  tam, kde jsou  pro to praktické
opačné  důvody,  může  zastoupení  být  na  oblastní bázi. Jména a
adresy zástupců budou snadno  dosažitelné a tito zástupci zajistí,
aby  stanoviska  odesílatelů  a  konferencí  byla  dávána vzájemně
rychle  na  vědomí  v   zájmu  urychlit  rozhodnutí.  Jestliže  to
konference  považuje  za  vhodné,  převede  přiměřeně  rozhodovací
pravomoc na své zástupce. 

                               Čl.22

            Obsah konferenčních dohod, dohod o podílu
               na obchodech a věrnostních ujednání

     Konferenční dohody, dohody o  podílu na obchodech a věrnostní
ujednání budou  v souladu s příslušnými  požadavky tohoto Kodexu a
mohou  obsahovat  i  další   dohodnutá  ustanovení,  která  nejsou
neslučitelná s tímto Kodexem. 

                             ČÁST II

                            HLAVA VI.
                          Řešení sporů

                     A. Všeobecná ustanovení

                               Čl.23

     (1) Ustanovení této hlavy bude  použito při sporech o použití
nebo provádění tohoto Kodexu mezi těmito stranami:
 a) mezi konferencí a námořní linkou;
 b) mezi námořními linkami, které jsou členy konference;
 c) mezi konferencí nebo její členskou námořní linkou a organizací
    odesílatelů nebo zástupci odesílatelů nebo odesílateli; a
 d) mezi dvěma nebo více konferencemi.

Pro  účely této  hlavy pojem  "strana" znamená  původní strany  ve
sporu, jakož i třetí strany, které se připojily k řízení ve smyslu
ustanovení článku 34 písmeno a).

     (2) Spory mezi námořními linkami stejné vlajky, jakož i spory
mezi  organizacemi  téhož  státu  budou  řešeny  v rámci národního
soudnictví  tohoto  státu,  pokud  to  nezpůsobí  vážné potíže při
plnění ustanovení tohoto Kodexu.

     (3) Sporné  strany se  především pokusí  urovnat spor výměnou
stanovisek  nebo   přímým  jednáním  s   úmyslem  nalézt  vzájemně
uspokojivé řešení.

     (4) Spory  mezi stranami  uvedenými v  článku 23  odstavec 1,
které se týkají:
 a) odmítnutí  přijetí národní námořní  linky do konference, která
    slouží zahraničnímu obchodu státu této námořní linky;
 b) odmítnutí přijetí námořní linky třetího státu do konference;
 c) vyloučení z konference;
 d) neslučitelnosti konferenční dohody s tímto Kodexem;
 e) všeobecného zvýšení přepravních sazeb;
 f) přirážek;
 g) změn  přepravních sazeb  nebo zavedení  měnového vyrovnávacího
    koeficientu;
 h) účasti na obchodech; a
 i) formy   a   podmínek    navrhovaných   věrnostních   ujednání,
    nevyřešených výměnou stanovisek  nebo přímými jednáními, budou
    na  žádost kterékoliv  sporné strany  předloženy mezinárodnímu
    povinnému smírčímu řízení v souladu s předpisy této hlavy. 

                               Čl.24

     (1) Smírčí  řízení se  zahajuje na  žádost jedné  ze sporných
stran.

     (2) Žádost se podává:
 a) ve   sporech,  které   se  týkají   členství  v  konferencích:
    nejpozději  60 dní  od  data,  kdy žadatel  obdržel rozhodnutí
    konference,  včetně jeho  odůvodnění podle  článku 1  odstavec
    4 a článku 4 odstavec 3;
 b) ve  sporech, které  se týkají  všeobecného zvýšení přepravních
    sazeb:  nejpozději k  datu uplynutí  oznamovací lhůty  uvedené
    v článku 14 odstavec 1;
 c) ve sporech,  které se týkají přirážek:  nejpozději k datu, kdy
    uplynula 30denní lhůta stanovená v  článku 16 odstavec 4, nebo
    nebylo-li  podáno oznámení,  nejpozději  15  dní od  data, kdy
    přirážka nabyla účinnosti; a
 d) ve  sporech,  které  se  týkají  změn  přepravních  sazeb nebo
    zavedení měnového vyrovnávacího  koeficientu, nejpozději 5 dní
    po datu, kdy uplynula doba stanovená v článku 17 odstavec 3.

     (3) Ustanovení článku  24 odstavec 2 neplatí pro spory, které
se předkládají  povinnému mezinárodnímu smírčímu  řízení ve smyslu
ustanovení článku 25 odstavec 3.

     (4) Žádost o smírčí řízení v jiných sporech než v těch, které
jsou uvedeny v článku 24 odstavec 2, mohou být podány kdykoliv.

     (5) Lhůty  stanovené  v  článku   24  odstavec  2  mohou  být
prodlouženy dohodou stran.

     (6) Žádost  o smírčí  řízení  se  považuje za  řádně podanou,
bylo-li prokázáno, že žádost byla zaslána druhé straně doporučeným
dopisem,  telegramem  nebo  dálnopisem  nebo  jí  byla doručena ve
lhůtách uvedených v článku 24 odstavec 2 nebo 5.

     (7) Nebyla-li podána žádost ve  lhůtách uvedených v článku 24
odstavec 2 nebo 5, rozhodnutí konference se stává konečným a žádné
řízení  podle této  hlavy nemůže  být zahájeno  kteroukoli stranou
o námitkách proti takovému rozhodnutí. 

                               Čl.25

     (1) Tam, kde se strany dohodly,  že spory uvedené v článku 23
odstavec 4  písmena a), b), c),  d), h) a i)  budou řešeny v jiném
řízení  než v  řízení podle   tohoto článku,  nebo se  dohodnou na
způsobu rozhodnutí  určitého sporu, který mezi  nimi vznikl, budou
takové   spory  na   žádost  kterékoliv   strany  řešeny  způsobem
stanoveným v jejich dohodě.

     (2) Ustanovení článku 25 odstavec 1 se vztahuje také na spory
uvedené v článku 23 odstavec 4  písmena e), f) a g), pokud národní
zákonodárství,  předpisy  nebo  ustanovení  nebrání odesílatelům v
této svobodě volby.

     (3) Bylo-li  zahájeno smírčí  řízení, bude  mít přednost před
právními  prostředky  podle  předpisů  národního  práva.  Jestliže
strana  se uchýlí  k  právním  prostředkům podle  národního práva,
pokud  jde  o  spor,  na  který  se  vztahuje  tato hlava, aniž se
dovolávala  řízení, jež  je upraveno  v této  hlavě, pak na žádost
odpůrce v tomto  řízení bude řízení zastaveno a  spor bude soudem,
nebo  jiným orgánem,  u něhož   byl podán  návrh, předán  k řízení
upravenému v této hlavě. 

                               Čl.26

     (1) Smluvní  strany  přenesou  na  konference  a  organizace
odesílatelů  takovou  pravomoc,  jaké  je  zapotřebí  pro  použití
ustanovení této hlavy, a to zejména:
 a) konference  nebo  organizace  odesílatelů  může zahájit řízení
    jako strana nebo může být  jako kolektiv jmenována jako strana
    v řízení;
 b) každé  oznámení  konferenci  nebo  organizaci odesílatelů jako
    kolektivu  bude  zároveň  představovat  oznámení každému členu
    takové konference nebo organizace odesílatelů;
 c) oznámení konferenci nebo organizaci odesílatelů bude podáno na
    adresu ústředí  konference nebo organizace  odesílatelů. Každá
    konference  nebo  organizace  odesílatelů  zapíše adresu svého
    ústředí u vedoucího kanceláře určeného podle ustanovení článku
    46  odstavec  1.  V  případě,  že  konference  nebo organizace
    odesílatelů  nezapíše  adresu   nebo  nemá  ústředí,  oznámení
    kterémukoliv  členu  jménem  této  konference  nebo organizace
    odesílatelů  bude  se  považovat   za  oznámení  učiněné  této
    konferenci nebo organizaci.

     (2) Přijetí  nebo odmítnutí  doporučení smírčích  rozhodců ze
strany konference  nebo organizace odesílatelů  bude považováno za
přijetí nebo odmítnutí takového doporučení každým jejím členem. 

                               Čl.27

     Pokud se  strany nedohodnou jinak,  mohou se smírčí  rozhodci
rozhodnout, že  vydají doporučení na základě  písemných podání bez
ústního jednání. 

              B. Mezinárodní povinné smírčí řízení

                               Čl.28

     Při mezinárodním povinném smírčím  řízení se účastní, pokud o
to požádají,  příslušné orgány Smluvní strany  smírčího jednání na
podporu strany, která je příslušníkem  této Smluvní strany nebo na
podporu   strany,  která   má  spor   vzniklý  v   souvislosti  se
zahraničním obchodem  této Smluvní strany. Příslušný  orgán může v
takovém smírčím řízení vystupovat také jako pozorovatel. 

                               Čl.29

     (1) Při mezinárodním  povinném smírčím řízení  bude se řízení
konat  v místě,  které bylo  jednomyslně dohodnuto  mezi stranami,
nebo  není-li takové  dohody, v  místě, o  kterém rozhodli  smírčí
rozhodci.

     (2) Při  určování  místa  pro  smírčí  řízení  berou strany i
smírčí rozhodci v úvahu mimo jiné státy, které jsou úzce spjaty se
sporem, majíce  na mysli stát  příslušné námořní linky,  a zejména
vztahuje-li se spor na náklad, stát, z nějž náklad pochází. 

                               Čl.30

     (1) Pro účely  této hlavy bude  sestavena mezinárodní listina
smírčích rozhodců, složená z věhlasných nebo zkušených odborníků v
oblasti práva, ekonomiky námořní dopravy nebo zahraničního obchodu
a financí,  určených Smluvními  stranami, jež  je vybírají,  kteří
budou vykonávat svoji funkci nezávisle.

     (2) Každá smluvní strana může kdykoliv jmenovat členy listiny
až  do celkového  počtu dvanácti  a sdělí  jejich jména  vedoucímu
kanceláře.  Jmenování se  provádí na  období šesti  let a může být
obnovováno.  V  případě  smrti,  nezpůsobilosti  nebo  zřeknutí se
členství v listině, Smluvní strana, která takovou osobu jmenovala,
jmenuje   náhradního  rozhodce   pro  zbývající   funkční  období.
Jmenování se  stává účinným od data,  kdy vedoucí kanceláře obdrží
zprávu o jmenování.

     (3) Vedoucí  kanceláře povede  listinu rozhodců  a pravidelně
bude informovat Smluvní strany o jejím složení. 

                               Čl.31

     (1) Účelem  smírčího  řízení  je  dosáhnout smírného vyřízení
sporu  na  základě  doporučení  formulovaného nezávislými smírčími
rozhodci.

     (2) Smírčí rozhodci zjistí a  objasní sporné otázky, vyžádají
si k tomu účelu jakékoliv informace  od stran a na jejich podkladě
předkládají stranám doporučení k urovnání sporu.

     (3) Strany  spolupracují v  dobré víře  se smírčími rozhodci,
aby jim umožnily výkon jejich funkce.

     (4) S  výhradou ustanovení  článku  25  odstavec 2,  mohou se
sporné  strany kdykoliv  během  smírčího  řízení dohodnout,  že se
uchýlí  k jinému  způsobu urovnání  svého sporu.  Strany ve sporu,
který byl předložen jinému řízení,  než je stanoveno v této hlavě,
mohou  se  vzájemně  dohodnout,   že  se  uchýlí  k  mezinárodnímu
povinnému smírčímu řízení. 

                               Čl.32

     (1) Smírčí  řízení  provede  buď  jeden  smírčí rozhodce nebo
lichý počet  smírčích rozhodců, na kterých  se dohodly nebo které
označily strany.

     (2) Nemohou-li se strany dohodnout na počtu nebo na jmenování
smírčích rozhodců ve smyslu ustanovení  článku 32 odstavec 1, bude
smírčí řízení  vedeno třemi smírčími  rozhodci, z nichž  po jednom
jmenuje  každá  strana  v  žalobě,  případně  v  žalobní odpovědi,
přičemž  třetí,  který  byl  jmenován  takto ustanovenými smírčími
rozhodci, vykonává funkci předsedy.

     (3) Jestliže v žalobní odpovědi  není obsaženo jméno smírčího
rozhodce,  který má  být jmenován  v případech,  kdy by se použilo
ustanovení článku 32 odstavec  2, druhého smírčího rozhodce vybere
do 30  dnů po přijetí  žaloby losováním smírčí  rozhodce jmenovaný
v žalobě ze členů uvedených v listině, jmenovaných Smluvní stranou
nebo Smluvními stranami, jejímž příslušníkem (jejichž příslušníky)
je (jsou) odpůrce (odpůrci).

     (4) Nemohou-li se smírčí  rozhodci jmenovaní podle ustanovení
článku 32 odstavec  2 a 3 dohodnout na  jmenování třetího smírčího
rozhodce do 15 dnů od data jmenování druhého smírčího rozhodce, je
třetí  smírčí rozhodce  během následujících  pěti dní  jmenovanými
rozhodci určen losem. Dříve než je tažen los:
 a) žádný člen listiny smírčích  rozhodců, který má stejnou státní
    příslušnost  jako některý  z prvních  dvou smírčích  rozhodců,
    není volitelný losem;
 b) každý ze  dvou jmenovaných smírčích  rozhodců může vyloučit  z
    listiny smírčích rozhodců jejich  stejný počet za podmínky, že
    alespoň 30 členů listiny zůstane volitelných pro výběr losem. 

                               Čl.33

     (1) Žádá-li několik stran o smírčí řízení se stejným odpůrcem
ve stejné věci nebo věcech, které úzce souvisí, může odpůrce žádat
o sloučení těchto případů.

     (2) Žádost  o  sloučení  bude  posouzena  a  o  ní rozhodnuto
většinou hlasů předsedů zvolených  smírčích rozhodců. Je-li takové
žádosti vyhověno,  předsedové určí k  posouzení sloučených případů
smírčí  rozhodce ze  smírčích rozhodců,  pokud již  byli jmenováni
nebo  zvoleni  za  podmínky,  že  byl  vybrán lichý počet smírčích
rozhodců a že smírčí rozhodce,  který byl každou  stranou jmenován
jako  první,  bude  jedním  ze  smírčích  rozhodců,  kteří posoudí
sloučený případ. 

                               Čl.34

     Kterákoliv jiná  strana než příslušný orgán  uvedený v článku
28 může vstoupit do řízení, bylo-li smírčí řízení zahájeno,
buď
 a) jako strana v případě jejího přímého hospodářského zájmu

nebo

 b) jako  strana podporující  jednu  z  původních stran  v případě
    nepřímého hospodářského zájmu,

pokud  některá  z  původních  stran  nemá  námitky  proti takovému
připojení. 

                               Čl.35

     (1) Smírčí rozhodci  činí doporučení podle  ustanovení tohoto
Kodexu.

     (2) Nemá-li Kodex ustanovení v  některé věci, smírčí rozhodci
použijí práva,  na kterém se  strany dohodly v  době, kdy započalo
smírčí  řízení nebo  nejpozději poté,  kdy byly  smírčím rozhodcům
předloženy  důkazy.  Není-li  takové  dohody,  bude použito práva,
které  podle názoru  rozhodců má  nejužší souvislost  s předmětným
sporem.

     (3) Smírčí  rozhodci nerozhodují  o sporu  ex aequo  et bono,
pokud se na tom strany nedohodly po vzniku sporu.

     (4) Smírčí rozhodci nevynesou nález  non liquet pro nejasnost
v právu.

     (5) Smírčí rozhodci  mohou doporučit takové  právní a opravné
prostředky, jež jsou stanoveny právem použitelným pro spor. 

                               Čl.36

     Doporučení smírčích rozhodců budou obsahovat odůvodnění. 

                               Čl.37

     (1) Pokud se  strany nedohodly před  smírčím řízením, v  jeho
průběhu nebo  po něm, že doporučení  smírčích rozhodců je závazné,
stane se  doporučení závazným jeho  přijetím stranami. Doporučení,
které bylo přijato některými  spornými stranami, stává se závazným
pouze pro tyto strany.

     (2) Přijetí  doporučení  musí  být  sděleno  stranami smírčím
rozhodcům  na adresu  jimi určenou  nejpozději 30  dnů po  přijetí
oznámení  o doporučení;  jinak se  bude mít  za to,  že doporučení
přijato nebylo.

     (3) Strana,   která  nepřijala   doporučení,  uvědomí  smírčí
rozhodce a  ostatní strany během 30  dnů po datu uvedeném  shora v
článku  37 odstavec  2 podrobně   a písemně  o svých  důvodech pro
odmítnutí doporučení.

     (4) Jestliže strany doporučení přijaly, smírčí rozhodci ihned
sepíší a  podepíší záznam o  smíru, v kterémžto  okamžiku se stává
doporučení pro tyto strany  závazným. Nebylo-li doporučení přijato
všemi stranami, sepíší smírčí rozhodci  zprávu o sporu a o nezdaru
těchto  stran pro  ty strany,  které odmítly  doporučení stran při
řešení sporu.

     (5) Doporučení, které se stalo pro strany závazným, bude jimi
splněno ihned nebo v době stanovené v doporučení.

     (6) Každá strana může své  přijetí učinit závislým na přijetí
všemi stranami ve sporu nebo kteroukoliv z nich. 

                               Čl.38

     (1) Doporučení  představuje konečné  rozhodnutí sporu,  pokud
jde o strany,  které je přijaly s výjimkou  případů, že doporučení
není uznáno a vykonáno podle ustanovení článku 39.

     (2) "Doporučení"  obsahuje  výklad,   objasnění  nebo  opravu
doporučení učiněného  smírčími rozhodci dříve  než doporučení bylo
přijato. 

                               Čl.39

     (1) Každá  Smluvní strana  uzná doporučení  jako závazné  pro
strany, které je přijaly a  vykoná s výhradou ustanovení článku 39
odstavec  2  a  3,  na  žádost  kterékoliv  takové strany, všechny
povinnosti uložené  doporučením tak, jako  kdyby šlo o  pravomocný
rozsudek soudu této Smluvní strany.

     (2) Doporučení se  neuzná a nebude vykonáno  na žádost strany
uvedené v článku 39 odstavec 1 jedině v případě, že soud nebo jiný
příslušný  orgán  státu,  v  němž  se  žádá  o  uznání a výkon, se
přesvědčí, že
 a) strana, která  přijala doporučení, byla  podle použitého práva
    právně nezpůsobilou v době přijetí;
 b) při  vynesení  doporučení  byl  spáchán  podvod  nebo  použito
    násilí;
 c) doporučení je v rozporu s  veřejným pořádkem (ordre public) ve
    státě, kde má být vykonáno, nebo
 d) složení smírčích rozhodců nebo  smírčí řízení nebylo v souladu
    s předpisy tohoto Kodexu.

     (3) Kterákoliv  část doporučení  nebude vykonána  ani uznána,
jestliže  soud nebo  jiný příslušný  orgán se  přesvědčí, že se na
takovou část  vztahuje ustanovení některého  pododstavce článku 39
odstavec 2 a  že může být oddělena od  ostatních částí doporučení.
Jestliže  taková část  nemůže  být  oddělena, nebude  vykonáno ani
uznáno celé doporučení. 

                               Čl.40

     (1) Bylo-li doporučení přijato všemi stranami, může být spolu
s odůvodněním se souhlasem všech stran uveřejněno.

     (2) Bylo-li doporučení  odmítnuto jednou nebo  více stranami,
avšak bylo přijato jednou nebo více stranami:
 a) strana nebo  strany, které odmítají  doporučení, uveřejní svůj
    nebo svoje  důvody pro odmítnutí dané  podle ustanovení článku
    37  odstavec 3  a současně  mohou uveřejnit  doporučení a jeho
    odůvodnění;
 b) strana, která přijala doporučení,  může uveřejnit doporučení a
    jeho  odůvodnění; rovněž  může uveřejnit  důvody pro odmítnutí
    uvedené jinou stranou, pokud tato jiná strana již neuveřejnila
    své  odmítnutí  a  jeho  odůvodnění,  v  souladu s ustanovením
    článku 40 odstavec 2 písmeno a).

     (3) Nebylo-li doporučení přijato žádnou  ze stran, může každá
strana  uveřejnit  doporučení  a  jeho  odůvodnění  a  rovněž  své
odmítnutí a jeho odůvodnění. 

                                Čl.41

     (1) Dokumenty a  podání obsahující skutkové  informace podané
některou  stranou smírčím  rozhodcům budou  zveřejněny, pokud tato
strana nebo většina smírčích rozhodců se nedohodne jinak.

     (2) Takové   dokumenty  a   podání,  předložené   kteroukoliv
stranou,  mohou  být  předloženy  touto  stranou  na podporu svého
případu  v  dalším  řízení  vzniklém  z  téhož  sporu a mezi týmiž
stranami. 

                                Čl.42

     V případech,  kde se doporučení nestalo  závazným pro strany,
ani názory vyjádřené, ani odůvodnění vydaná smírčími rozhodci, ani
ústupky nebo nabídky učiněné stranami pro účel smírčího řízení, se
nedotknou právoplatných práv nebo závazků kterékoliv strany. 

                                Čl.43

     (1) 
 a) Náklady  smírčích rozhodců a všechny správní náklady  smírčího
    řízení nesou  stejným dílem strany účastněné  na řízení, pokud
    se nedohodnou jinak.
 b) Když  bylo  zahájeno  smírčí   řízení,  jsou  smírčí  rozhodci
    oprávněni  požadovat zálohu  nebo jistotu  za náklady  uvedené
    v článku 43 odstavec 1 písmeno a).

     (2) Každá  strana nese  všechny výlohy,  které jí  vzniknou v
souvislosti s řízením, pokud se strany nedohodnou jinak.

     (3) Bez ohledu na ustanovení článku 43 odstavec 1 a 2 a mohou
smírčí  rozhodci, po  jednomyslném rozhodnutí,  že některá  strana
uplatnila nárok šikanováním nebo lehkovážně, připsat k tíži takové
strany některé  nebo všechny výlohy připadající  na ostatní strany
řízení.  Takové  rozhodnutí  je  konečné  a  závazné  pro  všechny
strany. 

                               Čl.44

     (1) Nedostavení  se strany  nebo nečinnost  strany nebudou  v
žádném stadiu  řízení považovány za  uznání tvrzení druhé  strany.
V takovém  případě může  druhá  strana,  podle své  volby, požádat
smírčí  rozhodce,  aby  ukončili  řízení,  nebo  aby  se  zabývali
otázkami,  které  jim  byly  předloženy,  a  aby vydali doporučení
v souladu s  ustanoveními o vydávání rozhodnutí  uvedenými v tomto
Kodexu.

     (2) Dříve  než  ukončí   řízení,  poskytnou  smírčí  rozhodci
straně, která  se nedostavila nebo byla  nečinná, dodatečnou lhůtu
do  10 dní,  pokud nejsou  přesvědčeni, že  tato strana nemá úmysl
dostavit se nebo být činná ve sporu.

     (3) Nedodržení procesních lhůt uvedených  v tomto Kodexu nebo
lhůt  stanovených smírčími  rozhodci, zejména  lhůt pro předložení
podání nebo informací, bude považováno za nedostavení se k řízení.

     (4) Jestliže řízení bylo ukončeno  pro nedostavení se některé
strany nebo nepřednesení jejího případu, vypracují smírčí rozhodci
zprávu s uvedením opomenutí oné strany. 

                               Čl.45

     (1) Smírčí rozhodci postupují podle  řádu stanoveného v tomto
Kodexu.

     (2) Pravidla  řízení   připojená  k  této   Úmluvě  se  budou
považovat za  vzorová pro smírčí  rozhodce. Na základě  vzájemného
souhlasu mohou smírčí rozhodci používat, doplňovat nebo pozměňovat
pravidla obsažená  v příloze nebo formulovat  svá vlastní procesní
pravidla  tak,  aby  taková   doplňující,  pozměňující  nebo  jiná
pravidla nebyla v rozporu s ustanoveními tohoto Kodexu.

     (3) Dohodnou-li se  strany, že to  může být v  zájmu dosažení
urychleného  a  nenákladného  vyřešení  smírčího  řízení, mohou se
vzájemně  dohodnout  na  procesních  pravidlech,  která  nebudou v
rozporu s ustanoveními tohoto Kodexu.

     (4) Smírčí rozhodci  formulují svá doporučení  buď na základě
shody názoru, nebo nedosáhnou-li shody, rozhodují většinou hlasů.

     (5) Smírčí řízení skončí a  doporučení smírčích rozhodců bude
vydáno nejpozději  šest měsíců od data,  kdy byli jmenováni smírčí
rozhodci,  s výjimkou  případů uvedených  v článku  23 odstavec  4
písmena  e), f)  a g),  pro něž  platí lhůty  uvedené v  článku 14
odstavec 1 a  v článku 16 odstavec 4.  Šestiměsíční lhůta může být
prodloužena dohodou stran. 

                    C. Institucionální aparát

                               Čl.46

     (1) Šest  měsíců  před  vstoupením  této  Úmluvy  v platnost,
jmenuje generální tajemník Organizace spojených národů, s výhradou
schválení  Valným  shromážděním  Organizace  spojených  národů a s
přihlédnutím   ke  stanoviskům   vyjádřeným  Smluvními   stranami,
vedoucího  kanceláře,  jemuž  může  pomáhat  takový  počet dalších
pracovníků, jehož je zapotřebí pro výkon funkcí uvedených v článku
46 odstavec  2. Administrativní služby  pro vedoucího kanceláře  a
jeho  pracovníky zajistí  úřadovna Organizace  spojených národů  v
Ženevě.

     (2) Vedoucí  kanceláře  vykonává  dále  uvedené  funkce, a to
popřípadě po poradě se smluvními stranami:
 a) vede  seznam  smírčích  rozhodců  Mezinárodní listiny smírčích
    rozhodců  a  pravidelně  informuje  Smluvní  strany  o složení
    listiny;
 b) na žádost sděluje zúčastněným  stranám jména a adresy smírčích
    rozhodců;
 c) přijímá  a eviduje  kopie žádostí  o smírčí  řízení, žalobních
    odpovědí,  doporučení, jejich  přijetí nebo  odmítnutí, včetně
    jejich odůvodnění;
 d) poskytuje  organizacím  odesílatelů,  konferencím  a vládám, s
    výhradou ustanovení  článku 40 na  žádost a na  jejich náklady
    kopie doporučení a důvody pro jejich odmítnutí;
 e) poskytuje  informace nedůvěrné  povahy o  ukončených případech
    smírčího  řízení,  bez  uvedení  dotyčných  stran,  pro  účely
    přípravy  materiálů pro  revizní konferenci  zmíněnou v článku
    52; a
 f) ostatní  funkce  předepsané   pro  vedoucího  kanceláře  podle
    ustanovení  článku  26  odstavec  1  písmeno  c)  a  článku 30
    odstavec 2 a 3. 

                           HLAVA VII.
                      Závěrečná ustanovení

                               Čl.47

                             Plnění

     (1) Každá Smluvní  strana učiní taková  zákonodárná nebo jiná
opatření, jaká jsou potřebná pro plnění této Úmluvy.

     (2) Každá   Smluvní   strana   sdělí   generálnímu  tajemníku
Organizace   spojených  národů,   který  bude   depositářem,  text
zákonodárných  nebo jiných  opatření, která  učinila, aby  splnila
tuto Úmluvu. 

                               Čl.48

        Podpis, ratifikace, přijetí, schválení a přístup

     (1) Tato  Úmluva zůstává  otevřena k  podpisu od  1. července
1974  do  30.  června  1975  včetně,  v hlavní úřadovně Organizace
spojených národů a pak zůstává otevřena k přístupu.

     (2) Všechny státy  jsou oprávněny stát  se Smluvními stranami
této Úmluvy s tím, že
 a) ji  podepíší  s  výhradou  následné  ratifikace,  přijetí nebo
    schválení; nebo
 b) ji podepíší bez výhrady ratifikace, přijetí nebo schválení;
 c) k ní přistoupí.

     (3) Ratifikace, přijetí, schválení  nebo přístup se uskuteční
uložením příslušného dokladu u depozitáře. 

                               Čl.49

                      Vstoupení v platnost

     (1) Tato Úmluva  vstoupí v platnost šest  měsíců ode dne, kdy
nejméně 24 státy, jejichž celková  tonáž činí 25 % světové tonáže,
se staly Smluvními stranami Úmluvy ve smyslu ustanovení článku 48.
Pro účely tohoto článku se považuje  za tonáž ta, která je zapsána
v Lloydově  námořním rejstříku,  Statistické tabulky  pro r. 1973,
tabulka 2 "Rozbor světové námořní  floty podle hlavních typů lodí"
pro  kusové zboží  (včetně lodí  pro cestující/pro  náklad) a lodí
kontejnerových  (plně buňkových),  mimo záložní  flotilu Spojených
států a flotily amerických a kanadských velkých jezer. 1)

     (2) Pro  každý stát,  který poté  ratifikuje, přijme, schválí
Úmluvu nebo k ní přistoupí, vstoupí  Úmluva v platnost 6 měsíců po
uložení příslušné listiny tímto státem.

     (3) Každý stát,  který se stane  Smluvní stranou této  Úmluvy
poté,  kdy  vstoupila  v  platnost  její  změna,  se  bude,  pokud
nevyjádří jiný úmysl,
 a) považovat za Stranu této takto změněné Úmluvy a
 b) považovat za Stranu nezměněné Úmluvy  ve vztahu ke Straně této
    Úmluvy, která není vázána touto změnou.
------------------------------------------------------------------
1) Požadavky na tonáž pro účely článku 49 odstavec 1, jsou uvedeny
   ve  zprávě  Konference  plnomocníků  Spojených  národů o Kodexu
   jednání  liniových konferencí,  z druhé  části jejího  zasedání
   (TD/CODE/10), příloha I. 

                               Čl.50

                             Výpověď

     (1) Tato  Úmluva  může  být  vypovězena  kteroukoliv  Smluvní
stranou  kdykoliv  po  uplynutí  dvou  let  od  data,  kdy  Úmluva
vstoupila v platnost.

     (2) Výpověď se  oznámí depositáři písemně  a nabude účinnosti
po uplynutí jednoho roku nebo  delší doby, jaká může být stanovena
ve výpovědní listině, od data, kdy listinu obdrží depositář. 

                               Čl.51

                              Změny

     (1) Každá Smluvní strana může  navrhnout jednu nebo více změn
této  Úmluvy tím,  že oznámí  změny depositáři.  Depositář rozešle
takové  změny   Smluvním  stranám  za  účelem   přijetí  a  státům
oprávněným  se  stát  Smluvními  stranami  této  Úmluvy,  jež však
Smluvními stranami nejsou, pro informaci.

     (2) Každá navržená  změna, rozeslaná podle  ustanovení článku
51  odstavec 1  se považuje  za přijatou,  jestliže žádná  Smluvní
strana neoznámí depositáři námitku proti  ní do 12 měsíců od data,
kdy ji depositář rozeslal.  Jestliže Smluvní strana oznámí námitku
proti navrhované změně, nebude taková změna považována za přijatou
a nenabude účinnosti.

     (3) Nebyla-li podána žádná námitka,  vstoupí změna v platnost
pro všechny Smluvní strany šest měsíců po uplynutí 12 měsíců podle
článku 51 odstavec 2. 

                               Čl.52

                       Revizní konference

     (1) Revizní  konference  bude  svolána  depositářem  po  pěti
letech  od  data,  kdy  tato  Úmluva  vstoupila  v  platnost,  aby
zhodnotila účinnost Úmluvy, se zvláštním zřetelem k jejímu plnění,
a zvážila a přijala příslušné změny.

     (2) Po  4  letech  od  data,  kdy  tato  Úmluva  vstoupila  v
platnost, vyžádá  si depositář stanoviska  všech států oprávněných
zúčastnit   se  revizní   konference,  a   na  základě  obdržených
stanovisek připraví a rozešle návrh  jejího programu, jakož i změn
navržených konferenci k posouzení.

     (3) Další revizní konference  budou obdobně svolávány každých
pět let, nebo kdykoliv po první revizní konferenci na žádost jedné
třetiny   Smluvních  stran   této  Úmluvy,   pokud  první  revizní
konference nerozhodne jinak.

     (4) Bez ohledu  na ustanovení článku 52  odstavec 1, jestliže
tato  Úmluva  nevstoupila  v  platnost  pět  let  od  data přijetí
závěrečného  aktu  Konference  zplnomocněnců  Organizace spojených
národů  pro  vypracování   Kodexu  jednání  liniových  konferencí,
revizní  konference bude  svolána  na  žádost jedné  třetiny států
oprávněných  stát se  Smluvními stranami  této Úmluvy,  generálním
tajemníkem  Organizace  spojených  národů,  za  podmínky schválení
Valným  shromážděním,  za  tím  účelem,  aby revidovala ustanovení
Úmluvy a její přílohy a aby uvážila a přijala příslušné změny. 

                               Čl.53

                        Funkce depositáře

     (1) Depositář  bude  informovat  signatářské  a  přistupující
státy o:
 a) podpisech, ratifikacích, přijetích,  schváleních a přístupech,
    ve smyslu ustanovení článku 48;
 b) datu, kdy tato Úmluva vstupuje v platnost ve smyslu ustanovení
    článku 49;
 c) výpovědích této Úmluvy ve smyslu ustanovení článku 50;
 d) výhradách k této Úmluvě a o odvolání výhrad;
 e) textech  zákonodárných  nebo  jiných  opatření, která provedla
    kterákoliv Smluvní  strana, aby splnila  ustanovení Úmluvy, ve
    smyslu ustanovení článku 47;
 f) navrhovaných  změnách  a  námitkách  k  navrhovaným  změnám ve
    smyslu ustanovení článku 51; a o
 g) vstupu v platnost změn podle článku 51 odstavec 3.

     (2) Depositář rovněž  provede takové úkony,  které jsou nutné
podle ustanovení článku 52. 

                               Čl.54

                   Autentické texty - uložení

     Originál  této Úmluvy,  jejíž čínský,  anglický, francouzský,
ruský  a  španělský  text  jsou   stejně  platné,  bude  uložen  u
generálního tajemníka Organizace spojených národů.

     Na  důkaz  toho  níže  podepsaní,  kteří  k  tomu  byli řádně
zmocněni svými  příslušnými vládami, podepsali  tuto Úmluvu v  den
uvedený u jejich podpisů. 

                               Příl.
 Vzorová procesní pravidla pro povinné mezinárodní smírčí řízení

                           Pravidlo 1

     (1) Strana,  která  si  přeje  zahájit  smírčí  řízení  podle
ustanovení  tohoto Kodexu,  předloží takovou  žádost písemně spolu
s uvedením  žalobního  nároku  druhé  straně  a  v kopii vedoucímu
kanceláře.

     (2) Žádost bude:
 a) přesně označovat každou spornou stranu a uvádět adresu každé z
    nich;
 b) obsahovat souhrnné sestavení příslušných skutečností, sporných
    záležitostí a navrhovatelův návrh na řešení sporu;
 c) uvádět,  zda se  žádá o  ústní jednání  a jestliže  ano, budou
    uvedena v  rozsahu té době  známém jména a  adresy osob, které
    poskytnou důkazy, včetně důkazů znalci pro navrhovatele;
 d) připojena  taková podpůrná  dokumentace a  příslušné dohody  a
    ujednání uzavřená  mezi stranami, jež  navrhovatel považuje za
    nutné v době, kdy uplatňuje svůj nárok;
 e) udávat  počet  požadovaných  smírčích  rozhodců, návrh ohledně
    jmenování  smírčích  rozhodců,  nebo  jméno  smírčího rozhodce
    jmenovaného  navrhovatelem v  souladu s  ustanovením článku 32
    odstavec 2;
 f) obsahovat případné návrhy ohledně procesních pravidel.

     (3) Žádost bude datována a podepsána stranou.

                           Pravidlo 2

     (1) Jestliže se odpůrce rozhodne  odpovědět na žalobní nárok,
podá do 30 dnů po datu, kdy obdržel žádost, odpověď druhé straně a
kopii vedoucímu kanceláře.

     (2) Odpověď bude:
 a) obsahovat    souhrnné   sestavení    příslušných   skutečností
    vyvracejících žalobní nárok, případný  návrh odpůrce na řešení
    sporu a jakýkoliv právní  prostředek žádaný odpůrcem za účelem
    urovnání sporu;
 b) uvádět,  zda  se  žádá  o  ústní  jednání,  a  pokud ano, bude
    obsahovat  v rozsahu  v té  době známém  jména a  adresy osob,
    které  poskytnou  důkazy,  včetně  důkazů  znalci  ve prospěch
    odpůrce;
 c) připojena  taková podpůrná  dokumentace a  příslušné dohody  a
    ujednání  uzavřená  stranami,  jež  odpůrce  považuje za nutné
    v době, kdy podává odpověď;
 d) udávat  počet  požadovaných  smírčích  rozhodců, návrh ohledně
    jmenování  smírčích  rozhodců,  nebo  jméno  smírčího rozhodce
    jmenovaného  odpůrcem,  v  souladu  s  ustanovením  článku  32
    odstavec 2;
 e) obsahovat případné návrhy ohledně procesních pravidel.

     (3) Odpověď bude datována a podepsána stranou.

                           Pravidlo 3

     (1) Každá osoba nebo jiný zájemce, který si přeje účastnit se
smírčího řízení ve smyslu  ustanovení článku 34, předloží písemnou
žádost sporným stranám s kopií pro vedoucího kanceláře.

     (2) Jestliže se žádá o účast  ve smyslu článku 34 písmeno a),
bude žádost  obsahovat odůvodnění, včetně  informace požadované ve
smyslu ustanovení Pravidla 1 odstavec 2 písmena a), b) a d).

     (3) Jestliže  se  žádá  o  účast  podle  ustanovení článku 34
písmeno b),  bude žádost obsahovat odůvodnění  a sdělení, která ze
stran bude podporována.

     (4) Každá námitka proti žádosti  takové strany o připojení se
k řízení,  bude  zaslána  namítající  stranou  s  kopií pro druhou
stranu, během sedmi dnů od přijetí žádosti.

     (5) V  případě,  že  budou  sloučena  dvě  nebo  více řízení,
dodatečné žádosti o účast třetí strany budou předány všem stranám,
kterých se  to týká, z  nichž každá může  podat námitku ve  smyslu
ustanovení tohoto Pravidla.

                           Pravidlo 4

     Na  základě  dohody  stran,  na  návrh  některé  strany  a po
poskytnutí  možnosti  stranám,  aby  se  vyjádřily,  mohou  smírčí
rozhodci  nařídit  sloučení  nebo  oddělení  všech  nebo některých
nároků sporných v té době mezi týmiž stranami.

                           Pravidlo 5

     (1) Každá strana může podat  námitky proti smírčímu rozhodci,
když  existují  okolnosti,  které  vyvolávají důvodné pochybnosti,
pokud jde o jeho podjatost.

     (2) Oznámení  o námitce  s odůvodněním  musí být  podáno před
datem  ukončení  řízení,  dříve  než  smírčí  rozhodci  vydali své
doporučení. Každá taková námitka musí  být ihned projednána a bude
o ní přednostně rozhodnuto jako  o předběžné otázce většinou hlasů
smírčích rozhodců  v prvním stupni řízení,  bylo-li jmenováno více
smírčích rozhodců  než jeden. Rozhodnutí  v takových případech  je
konečné.

     (3) Smírčí rozhodce,  který zemřel, vzdal se  funkce, stal se
nezpůsobilým k výkonu funkce  nebo byl diskvalifikován, bude ihned
nahrazen.

     (4) Řízení,  které   bylo  tímto  způsobem   přerušeno,  bude
pokračovat, kde  bylo přerušeno, pokud  se strany nedohodly,  nebo
pokud se neusnesli smírčí rozhodci, že bude přezkoumáno nebo že se
bude znovu konat ústní důkazní řízení.

                           Pravidlo 6

     Smírčí rozhodci sami určují  svou pravomoc a nebo příslušnost
v rámci ustanovení tohoto Kodexu.

                           Pravidlo 7

     (1) Smírčí  rozhodci obdrží  a zváží  veškerá písemná podání,
doklady,  osvědčení,  prohlášení  a  jiné  důkazy,  včetně  důkazů
svědeckých, které  jim mohou být předloženy  některou stranou nebo
jejím  jménem, a  přiznají jim  takovou váhu,  jakou takové důkazy
podle jejich úsudku zasluhují.

     (2) 
 a) Každá  strana  může   předložit  smírčím  rozhodcům  jakýkoliv
    materiál, který  považuje za vztahující se  k věci, a současně
    s jeho předložením smírčím  rozhodcům dodá ověřené kopie každé
    další  straně v  řízení, kteréžto  straně musí  být dána řádná
    příležitost se k materiálu vyjádřit.
 b) Smírčí  rozhodci jsou  jedinými, kteří  rozhodují o  významu a
    hodnotě důkazů předložených jim stranami.
 c) Smírčí  rozhodci mohou  požádat strany,  aby předložily takové
    dodatečné důkazy, které považují  za nutné pro pochopení sporu
    a jeho rozhodnutí, za  podmínky, že, jestliže takové dodatečné
    důkazy budou  předloženy, budou mít ostatní  strany možnost se
    k nim vyjádřit.

                           Pravidlo 8

     (1) Kdykoliv je  v Kodexu nebo v  těchto Pravidlech stanovena
lhůta k provedení určitého úkonu, den, od něhož začíná lhůta běžet
se nepočítá  a počítá se  poslední den lhůty,  s výjimkou případů,
když posledním dnem je sobota,  neděle nebo státní svátek v místě,
kde se smírčí  řízení koná, v kterémžto případě  je posledním dnem
nejbližší pracovní den.

     (2) Jestliže  stanovená lhůta  je  kratší  než sedm  dní, pak
soboty,  neděle a  státní svátky   do ní  spadající se  vylučují z
počítání.

                           Pravidlo 9

     Při dodržení ustanovení Kodexu  týkajících se procesních lhůt
mohou  smírčí rozhodci  na žádost  některé strany  nebo na základě
dohody stran  prodloužit každou lhůtu, která  byla určena smírčími
rozhodci.

                           Pravidlo 10

     (1) Smírčí  rozhodci   určí  jednací  řád,   a  pokud  nebylo
dohodnuto jinak, datum a hodinu každého zasedání.

     (2) Pokud se strany nedohodnou jinak, bude řízení neveřejné.

     (3) Smírčí rozhodci se dotáží  výslovně všech stran, zda mají
ještě nějaké další důkazy k  předložení, dříve než prohlásí řízení
za skončené, a učiní o tom zápis do protokolu.

                           Pravidlo 11

     (1) Doporučení  smírčích  rozhodců   se  vydávají  písemně  a
obsahují:
 a) přesné označení a adresu každé strany;
 b) popis  způsobu,  jak  byli  jmenováni  smírčí rozhodci, včetně
    jejich jmen;
 c) data a místo smírčího řízení;
 d) souhrnný  přehled  smírčího  řízení,  jak  to  smírčí rozhodci
    považují za vhodné;
 e) souhrnné  sestavení skutkových  okolností zjištěných  smírčími
    rozhodci;
 f) souhrn podání předložených stranami;
 g) výroky o sporných otázkách se současným odůvodněním;
 h) podpisy smírčích rozhodců a datum každého podpisu; a
 i) adresu pro sdělení přijetí nebo odmítnutí doporučení.

                           Pravidlo 12

     Doporučení obsahuje,  pokud je to možné,  výrok o nákladech v
souladu  s  ustanoveními  Kodexu.  Jestliže  doporučení neobsahuje
úplný výrok o nákladech, vydají  smírčí rozhodci co možná nejdříve
po doporučení a v žádném případě  později než 60 dní poté, písemný
výrok o nákladech, jak je to stanoveno v Kodexu.

                           Pravidlo 13

     V   doporučení  smírčích   rozhodců  bude   přihlédnuto  také
k předcházejícím  a  podobným  případům,  jestliže  by to umožnilo
jednotnější  provádění  Kodexu  a  dodržování  doporučení smírčích
rozhodců.